Постанова
Іменем  України                         
                           
06 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 751/432/20
 
провадження № 61-16258 св 20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,                 Хопти С. Ф., 
 
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ;
відповідачі: Чернігівська міська рада, товариство з обмеженою відповідальністю «Новолайн»;
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Новолайн» на постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020   року у складі колегії суддів: Висоцької Н. В., Мамонової О. Є., Шитченко Н. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.    Описова частина 
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернігівської міської ради, товариства з обмеженою відповідальністю «Новолайн» (далі - ТОВ «Новолайн») про визнання рішення незаконним, визнання договору оренди земельної ділянки недійсним та зобов`язання вчинити дії.
 
Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько  - ОСОБА_2 . Після його смерті він успадкував 1/8 частину належного йому майна, розташованого по АДРЕСА_1 .
Ще одну частку у розмірі 1/8 частини він отримав у власність від своєї матері згідно з договором дарування, укладеним 02 листопада 2017 року. Об`єкт нерухомості має в цілому 1 750,8 кв. м загальної площі: склад Г-2, Г1-1 загальною площею 647,2 кв. м, В-2 склад, котельна з прибудовами В1-1, В2-1 загальною площею 645,0 кв. м, Е-1 картоплесховище з прибудовами Е1-1,              Е2-1 загальною площею 447,0 кв. м, Ж-1 прохідна загальною площею                             11,6 кв. м. 1/4 частина об`єкта нерухомості складається з картоплесховища Е-1, Е1-1, У2-1 загальною площею 447,0 кв. м.
14 грудня 2017 року на підстав рішення Чернігівської міської ради                                        від 30 листопада 2017 року № 25/VІІ-34 з ним було укладено договір оренди земельної ділянки № 4409, площею 0,1585 га, кадастровий номер 7410100000:01:011:0155, по АДРЕСА_1 . Цільове призначення земельної - ділянки для будівництва та обслуговування будівель торгівлі.
В кінці листопада 2019 року він виявив на відстані не більше 3 м від належного йому складського приміщення, бетонний паркан, який повністю перекрив йому проїзд до належної йому споруди з боку проїзду спільного використання.
Звернувшись з відповідними запитами до управління земельних ресурсів Чернігівської міської ради, він дізнався, що 25 липня 2017 року на підставі рішення Чернігівської міської ради від 29 червня 2017 року № 25/VІІ-25 з                    ТОВ «Новолайн» було укладено договір оренди земельної ділянки № 4378, площею 0,0291 га, кадастровий номер 7410100000:01:011:0204, яка розташована по АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки для експлуатації виробничих приміщень та майстерень.
Як вбачається з графічного плану, розмір земельної ділянки в ширину має 4,69 м, а довжина 66,42 м. На даній земельній ділянці взагалі ніколи не було жодних споруд, це заасфальтована ділянка дороги, яка використовувалась виключно як частина дороги до розташованих складських приміщень. Крім того, всі погодження щодо сумісного землекористування були здійснені після смерті ОСОБА_2 і до вступу позивача у спадщину.
Вважав укладений 25 липня 2017 року договір оренди земельної ділянки між Чернігівською міською радою та ТОВ «Новолайн» таким, що порушує його права як суміжного землекористувача, обмежує його права як власника нерухомого майна, розташованого поряд з переданою в оренду земельною ділянкою, а також таким, що не відповідає вимогам ЗК України, Закону України «Про благоустрій населених пунктів», а також суперечить вимогам Державних будівельних норм і відповідно таким, що підлягає скасуванню,                     а земельна ділянка незаконно передана в користування підлягає приведенню у попередній стан.
Унаслідок передачі оспорюваної земельної ділянки в оренду, незаконної зміни її цільового призначення, встановлення паркану, він позбавлений можливості використовувати належну йому споруду картоплесховища, оскільки йому повністю перекрито під`їзні шляхи до погрузочно - розвантажувальної рами.
Рішення Чернігівської міської ради від 29 червня 2017 року № 21/VІІ-25 про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам, унаслідок якого Чернігівською міською радою з ТОВ «Новолайн» було укладено договір оренди земельної ділянки, було прийнято усупереч вимогам статті 116 ЗК України, без проведення в установленому чинним законодавством земельних торгів (аукціону), тому після закінчення попереднього терміну оренди земельної ділянки у 2013 році, передача в оренду земельної ділянки повинна була здійснюватися виключно за результатами проведення земельних торгів (аукціону). 
Ураховуючи викладене, позивач просив суд: визнати незаконним пункт 1.2.2 рішення Чернігівської міської ради від 29 червня 2017 року № 21/VII-25 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», яким затверджено проект відведення та передана ТОВ «Новолайн» земельна ділянка в оренду строком до 29 червня 2022 року, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації виробничих приміщень та майстерень) АДРЕСА_1 , площею 0,0291 га (кадастровий номер 7410100000:01:011:0204); визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 25 липня 2017 року № 4378  (кадастровий номер 7410100000:01:011:0204), укладений між Чернігівською міською радою та ТОВ «Новолайн»; зобов`язати ТОВ «Новолайн» за власний рахунок привести земельну ділянку, площею 0,0291 га (кадастровий номер 7410100000:01:011:0204) у попередній стан шляхом демонтажу встановленого ним бетонного паркану за власний рахунок.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18 червня 2020 року у складі судді Мороз К. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що спірний паркан встановлений на межі земельних ділянок кадастровий номер 7410100000:01:011:0204 та кадастровий номер 7410100000:01:011:0155 у вересні 2017 року, реконструкція в 2018 році картоплесховища, позначеного літ. «Е-1» з прибудовами літ. «Е1-1», «Е2-1» загальною площею 447,0 кв. м, призвела до зміни цільового призначення і способу використання приміщення, в тому числі і до необхідності завантажувально-розвантажувальних робіт з рампи, з чого вбачається, що відповідач ТОВ «Новолайн» при встановленні паркану не порушувало Державних будівельних норм.
Отже, не надано доказів порушення прав позивача, який набув право користування суміжною земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2017 року чи недотримання міської радою в червні 2017 року положень частини першої статті 116 ЗК України щодо передачі права користування земельною ділянкою не за результатами аукціону. Позивачем не надано доказів про наявні об`єкти нерухомості на земельній ділянці, кадастровий номер 7410100000:01:011:0155, про їх реконструкцію. Встановивши паркан, ТОВ «Новолайн» не порушувало норм чинного законодавства.
 
Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції
 
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020   року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 18 червня 2020 року скасовано й ухвалено нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним пункт 1.2.2 рішення Чернігівської міської ради від 29 червня 2017 року № 21/VII-25 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам», яким затверджено проект відведення та передана в оренду ТОВ «Новолайн» земельна ділянка, строком до 29 червня 2022 року, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації виробничих приміщень та майстерень), що за адресою:                       АДРЕСА_1 , площею 0,0291 га (кадастровий                                      № 7410100000:01:011:0204). 
Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки від 25 липня 2017 року № 4378 року (кадастровий № 7410100000:01:011:0204), укладений між Чернігівською міською радою та ТОВ «Новолайн».
Зобов`язано ТОВ «Новолайн» привести земельну ділянку площею 0,0291 га (кадастровий № 7410100000:01:011:0204) у попередній стан шляхом демонтажу встановленого бетонного паркану.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що набуттю права на оренду земельної ділянки державної власності передує проведення земельних торгів, за результатами яких приймається рішення органом державної влади або місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, чи укладається договір купівлі-продажу права оренди з наступним укладенням договору оренди земельної ділянки.
Отже, міська рада діяла не в межах наданих їй повноважень при прийнятті оспорюваного рішення, без проведення земельних торгів, що є підставою для визнання частково недійсним вказаного рішення та визнання недійсним спірного договору оренди.
Чернігівською міською радою не доведено обставин та обґрунтування наявності підстав для передачі спірної земельної ділянки поза процедурою проведення земельних торгів (аукціону).
З огляду на задоволення основних позовних вимог щодо визнання незаконним пункту 1.2.2 рішення міської ради, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, підлягає задоволенню також і похідна позовна вимога щодо зобов`язання ТОВ «Новолайн» привести земельну ділянку у попередній стан шляхом демонтажу встановленого бетонного паркану.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У листопаді 2020 року ТОВ «Новолайн» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просило оскаржуване судове рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права,й залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14, від 04 червня 2019 року у справі № 916/3156/17, від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16, що не відповідає вимогам пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Також заявник вказує на порушення судом норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 листопада 2020 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 751/432/20                                    із Новозаводського районного суду м. Чернігова.
 
У січні 2021 року справа надійшла до Верховного Суду. 
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2021 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна скарга мотивована тим, що позивач зазначав, що його права як суміжного землекористувача порушено шляхом встановлення бетонної огорожі та позбавлення його можливості в`їзду та виїзду з боку земельної ділянки, наданої в оренду відповідачу. Проте, жодними доказами у справі не підтверджується наявність такого під`їзду або дороги спільного використання. За наявності такого порушення належним способом захисту права позивача, на думку заявника, могло б бути лише відновлення порушеного права шляхом демонтажу бетонної огорожі на межі земельних ділянок сторін, в той час як апеляційний суд взагалі позбавив відповідача його законного права користування наданою в оренду земельною ділянкою, чим допустив непропорційне втручання у право відповідача на мирне володіння майном.
Висновок апеляційного суду щодо необхідності позбавлення відповідача права на мирне користування майном ґрунтується на тому, що земельна ділянка була надана позивача без проведення аукціону (торгів). Проте, проведення чи не проведення торгів при наданні земельної ділянки в оренду жодним чином не впливає на права позивача, який не звертався у встановленому порядку щодо надання йому спірної земельної ділянки.
Вказувало, що протягом майже трьох років позивач не виставляв жодних претензій ані відносно своєї земельної ділянки, ані відносно земельної ділянки, яка перебуває у користуванні відповідача. Навпаки, за усною згодою із позивачем було встановлено паркан по межі земельної ділянки відповідача, який не порушив прав позивача. 
Мотивом звернення до суду у позивача стало те, що він не зміг здійснювати свою незаконну господарську діяльність через збільшення розміру нерухомості, яка перебуває на його земельній ділянці та межує з земельною ділянкою товариства. Так, вантажні автомобілі, які проїздять на територію позивача, в силу збільшення його нерухомості майже в два рази, а також в силу закриття позивачем другого під`їзду до його нерухомості, не мають можливості розвантажуватись та завантажуватись. Позивач вирішив за рахунок земельної ділянки відповідача та зносу його паркану збільшити розмір своєї земельної ділянки
 
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
 
У січні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 - подав відзив на касаційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні.
 
Фактичні обставини справи, встановлені судами
 
Згідно з витягом із рішення Чернігівської міської ради від 04 лютого                          2008 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма «РОМ» (далі - ТОВ «Фірма «РОМ») передано земельну ділянку в короткострокову оренду строком на 5 років площею 0,3180 га по АДРЕСА_1 для експлуатації будівель та споруд комерційного призначення в тому числі 0,0196 га - проїзд спільного користування. (Землі промисловості, коефіцієнт функціонального використання = 2,5 - комерційне використання) (а. с. 62, т. 1).
 
Відповідно до акту прийому-передачі земельної ділянки, переданої в короткострокову оренду від 31 березня 2008 року згідно з рішенням Чернігівської міської ради від 04 лютого 2008 року міська рада в особі начальника Управління земельних ресурсів Лопати В. І. передали, а                                 ТОВ «Фірма «РОМ» прийняла в короткострокову оренду строком на 5 років земельну ділянку по АДРЕСА_2 , площею 0,3180 га, для експлуатації будівель і споруд комерційного призначення. (Землі промисловості, коефіцієнт функціонального використання =2,5 - комерційне використання) (а. с. 63, т. 1).  
 
Згідно з копією договору оренди земельних ділянок від 31 березня 2008 року № 1349 Чернігівська міська рада надала, а ТОВ «Фірма «РОМ» прийняла в строкове платне користування земельні ділянки в м. Чернігові для експлуатації будівель і споруд комерційного призначення по                                                          АДРЕСА_2 (а. с. 28-30, 32, т. 1).
Відповідно до витягу із рішення Чернігівської міської ради № 13/VІІ-27                          від 01 грудня 2016 року ОСОБА_1 затверджено технічну документацію та передано земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155) в оренду строком до 30 листопада 2021 року, площею 0,1585 га,                                             по АДРЕСА_1 для експлуатації будівель і споруд комерційного призначення (землі житлової та громадської забудови). Встановлено розмір орендної плати на рівні 4 відсотків нормативної грошової оцінки (а.с. 67 зворот, т. 1).
 
Згідно з копією договору оренди земельної ділянки від 15 грудня 2016 року Чернігівська міська рада надала, а ОСОБА_2 прийняв в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155) у АДРЕСА_1 для експлуатації будівель і споруд комерційного призначення (а. с. 65-66, 67, т. 1).    
 
Відповідно до витягу із рішення Чернігівської міської ради від 21 квітня                       2017 року № 19/VII-22 надано дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянку в натурі: ураховуючи договір купівлі-продажу від 26 квітня 2016 року № 937, ТОВ «Новолайн» на земельні ділянки, орієнтовною загальною площею                           0,1399 га, по АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації виробничих приміщень та майстерень) з подальшою передачею земельних ділянок в оренду, в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 , орієнтовною площею 0,0046 га; ділянка                     № НОМЕР_2 , орієнтовною площею 0,0292 га; ділянка № НОМЕР_3 , орієнтовною площею                  0,1061 га (а.с. 128, т. 1).
 
Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 видано технічну документацію по встановленню (відновленню) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації виробничих приміщень та майстерень) ТОВ «Новолайн» з подальшою передачею земельних ділянок в оренду по                 АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1398 га. (а.с. 124-126, 127-134, т. 1).
 
Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25 травня 2017 року цільове призначення земельної ділянки кадастровий номер 7410100000:01:011:0204, площею 0,0291 га, по АДРЕСА_1 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Категорія земель: Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Вид використання земельної ділянки: для експлуатації виробничих приміщень та майстерень. Форма власності: Інформація про зареєстроване право в Державному земельному кадастрі відсутня (а. с. 27, т. 1).    
 
Відповідно до витягу із рішення Чернігівської міської ради від 29 червня                   2017 року № 21/VІІ-25 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано оренду строком до 29 червня 2022 року                                     ТОВ «Новолайн» земельні ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1398 га, для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації виробничих приміщень та майстерень) в тому числі: ділянка № НОМЕР_1 (кадастровий номер 7410100000:01:011:0203), площею 0,0046 га, ділянка № НОМЕР_2 (кадастровий номер 7410100000:01:011:0204), площею 0,0291 га, ділянка № НОМЕР_3 (кадастровий номер 7410100000:01:011:0205), площею 0,1061 га. Встановлено розмір орендної плати на рівні 3 % нормативної грошової оцінки (а.с. 22).
 
Згідно з копією договору оренди земельної ділянки від 25 липня 2017 року            № 4378 Чернігівська міська рада надала, а ТОВ «Новолайн» прийняв в оренду земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:011:0204) в АДРЕСА_1 для розміщення та експлуатації основних і допоміжних будівель та споруд підприємства переробної, машинобудівної та іншої промисловості (для експлуатації виробничих приміщень та майстерень) (а.с. 23-26, т. 1).
 
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 липня 2017 року спадкоємцем майна ОСОБА_2 , а саме 1/8 частини об`єкта нерухомості, що знаходиться по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с. 11, т. 1).
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 31 липня 2017 року зареєстровано право власності на 1/8 частину приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомості в АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 (а.с. 12, т. 1).
 
Згідно з копією договору дарування 1/8 частини нерухомості                                     від 02 листопада 2017 року ОСОБА_5 , громадянка Республіки Білорусь безоплатно передала у власність ОСОБА_1 належну їй на праві власності 1/8 частину об`єкту нерухомості, що знаходиться по                              АДРЕСА_1 , (а.с. 13-14, т. 1).
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 02 листопада 2017 року зареєстровано право власності на 1/8 частину приватної спільної часткової власності на об`єкт нерухомості по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 (а.с. 15, т. 1).
 
Згідно з витягом із рішення Чернігівської міської ради від 30 листопада                    2017 року № 25/VІІ-34 ОСОБА_1 , ураховуючи свідоцтво про право на спадщину від 31 липня 2017 року № 461 та договір дарування                                               від 02 листопада 2017 року № 4767, передано земельну ділянку (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155) в оренду строком до 23 листопада 2022 року, площею 0,1585 га, по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації будівель і споруд комерційного призначення) (а.с. 16, т. 1).
 
Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2017 року                          № 4409 Чернігівська міська рада надала, а ОСОБА_1 прийняв у строкове платне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для експлуатації будівель і споруд комерційного призначення) з кадастровим номером 7410100000:01:011:0155, яка розташована по АДРЕСА_1 без розроблення проекту її відведення, на підставі пункту 9 рішення Чернігівської міської ради від 30 листопада 2017 року № 25/VІІ-34 «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, технічних документацій із землеустрою, надання, вилучення і передачу земельних ділянок юридичним і фізичним особам» (а.с. 17-19, 20, т. 1).  
 
Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 14 грудня 2017 року зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою по АДРЕСА_2 , за ОСОБА_1 , строк дії до 23 листопада 2022 року (а.с. 21, т. 1).
 
Відповідно до висновку експерта № 03-008/20 за результатами проведення комплексної судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертиз від 15 липня 2020 року існуючий проїзд шириною від 5,90 м до 7,30 м, що знаходиться між парканом, встановленим по межі між земельними ділянками (кадастровий номер 7410100000:01:011:0204), розташованими по АДРЕСА_1 , та погрузочно-розвантажувальною рампою виробничої будівлі, яка розташована на території земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155), що передана                                                           гр. ОСОБА_1 в оренду згідно з договором оренди земельної ділянки від 14 грудня 2017 року № 4409 не відповідає вимогам пункту 7.2.16 та таблиці 7.1 0 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій». Для усунення невідповідності проїзду вимогам Державних будівельних норм необхідно забезпечити доступ до погрузочно - розвантажувальної рампи виробничої будівлі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1585 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155), переданій в оренду ОСОБА_1 з боку проїзду спільного користування шляхом демонтажу існуючого бетонного паркану). В мотивувальній частині висновку визначено, що з пунктом 1г таблиці 7.1 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» випливає, що для того, щоб здійснити доставку вантажу до погрузочно-розвантажувальної рампи виробничої будівлі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1585 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155), що передана в оренду ОСОБА_1 , необхідно мати проїзд шириною 12 м (а.с. 157-164, т. 1).
 
Експертом встановлено, що існуючий проїзд шириною від 5,90 м до 7,30 м, що знаходиться між парканом, встановленим по межі між земельними ділянками (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155, кадастровий номер 7410100000:01:011:0204), розташованими по АДРЕСА_1 та погрузочно - розвантажувальною рампою виробничої будівлі, яка розташована на території земельної ділянки (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155), що передана ОСОБА_1 в оренду згідно з договором оренди земельної ділянки від 14 грудня 2017 року № 4409, не відповідає вимогам пункту 7.2.16 та таблиці 7.1 Державних будівельних норм Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій».
 
Для усунення невідповідності проїзду вимогам Державних будівельних норм необхідно забезпечити доступ до погрузочно - розвантажувальної рампи виробничої будівлі, що знаходиться на земельній ділянці площею 0,1585 га по АДРЕСА_1 (кадастровий номер 7410100000:01:011:0155), переданій в оренду ОСОБА_1 , з боку проїзду спільного користування шляхом демонтажу існуючого бетонного паркану.
 
2.              Мотивувальна частина 
 
Позиція Верховного Суду
 
Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.
 
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Касаційна скарга ТОВ «Новолайн» підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права 
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Відповідно до вимог статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги.
 
Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.
 
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення апеляційного суду не відповідає.
 
Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
 
Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки, в тому числі на умовах оренди, до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право власності або право користування землею, забороняється, що передбачено нормами статті 22 ЗК України.
 
Частиною першою статті 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
 
За  змістом частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.
 
Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку та право постійного користування і право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
 
Статтею 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
 
Статтею 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.
 
Статтею 56 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що до складу технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку, включаються матеріали польових геодезичних робіт і план земельної ділянки, складений за результатами кадастрової зйомки.
 
Відповідно до частини другої статті 198 ЗК України кадастрова зйомка включає, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.
 
Згідно з пунктом 3.12 Інструкції про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, затвердженої наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, закріплення межовими знаками меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється виконавцем у присутності власника (користувача) земельної ділянки, власників (користувачів) суміжних земельних ділянок або уповноваженою ним (ними) особою.
 
Відповідно до статті 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому ЗК України, або за результатами аукціону.
 
Звертаючись з позовом та заявляючи вимоги про визнання недійсними та скасування рішення міської ради та договору оренди, укладеного між Чернігівською міською радою та ТОВ «Новолайн», позивач посилався на те, що цим рішенням та вказаним договором оренди порушено його право користування земельною ділянкою, на якій знаходиться належне йому нерухоме майно, оскільки ТОВ «Новолайн» встановлено паркан на межі земельних ділянок, який перекрив йому проїзд до належної йому споруди з боку проїзду спільного використання.
 
Разом з тим, позивач не надав доказів порушення  його прав, ураховуючи, що на час набуття ним права користування суміжною земельною ділянкою на підставі договору оренди земельної ділянки від 14 грудня 2017 року він був обізнаний про розмір та межі земельної ділянки, переданої у користування ТОВ «Новолайн», що підтверджується актом прийому-передачі межових знаків від 24 квітня 2017 року, який ним підписано (а.с. 133, т. 1). 
 
Підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, з урахуванням належної оцінки наданих сторонами доказів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову у зв`язку з їх недоведеністю.
 
Суд апеляційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову, та ухвалюючи нове рішення про задоволення позову, виходив з того, що міська рада діяла не в межах наданих їй повноважень при прийнятті оспорюваного рішення, без проведення земельних торгів передала у користування ТОВ «Новолайн» спірну земельну ділянку. 
 
Разом з тим, обґрунтовуючи своє рішення таким висновком, суд апеляційної інстанції не навів у своєму рішенні оцінки тому, чи було порушене право чи інтерес позивача при передачі у користування ТОВ «Новолайн» спірної земельної ділянки, не врахував, що паркан встановлено на межі земельних ділянок, що не заперечувалося позивачем, а при отриманні в оренду земельної ділянки для обслуговування належної йому нерухомості, ОСОБА_6 був обізнаний про розмір та межі переданої йому в оренду земельної ділянки. 
 
Отже висновки суду апеляційної інстанції про доведеність позову не містять мотивів та відповідної оцінки доказів, яка б підтверджувала істинність  спірного факту. У зв`язку із наведеним, рішення суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам, визначеним статтею 263 ЦПК України, щодо законності та обґрунтованість судового рішення 
 
З огляду на викладене, рішення суду апеляційної інстанції не може вважатися законним та обґрунтованим, таким, що відповідає вимогам ЦПК України, принципам верховенства права та справедливості.
Згідно зі статтею 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.
 
Керуючись статтями 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Новолайн» задовольнити.
 
Постанову Чернігівського апеляційного суду від 06 жовтня 2020   року скасувати, рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова залишити в силі.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                    Є. В. Синельников 
 
Судді:                                                                                               О. В. Білоконь
 
О. М. Осіян 
 
Н. Ю. Сакара 
 
С. Ф. Хопта