Ухвала
 
01 листопада 2021 року
м. Київ
 
справа № 463/1553/18
провадження № 61-19292св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,
третя особа - ОСОБА_2 ,
 
провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року в складі судді Шеремети Г. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Мікуш Ю. Р., Приколоти Т. І., Савуляка Р. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У березні 2018 року  ОСОБА_1 звернулся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») та просила стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти в розмірі 60 726, 06 грн в рахунок відшкодування майнової шкоди.
 
Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
 
Стягнуто з АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 60 726 грн, з яких 22 872 грн розмір вкладу та 37 854, 06 грн інфляційні втрати.
 
Вирішено питання розподілу судових витрат.
 
У жовтні 2019 року АТ «Ощадбанк» звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просило скасувати Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.
 
Ухвалою Верховного Суду від 11 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали з Личаківського районного суду м. Львова
 
11 грудня 2019 року справа № 463/1553/18 надійшла до Верховного Суду.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
 
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
Відповідно до частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є: 1) справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в  яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019  року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в  розмірі 1 921 грн.
 
Предметом позову в цій справі є стягнення майнової шкоди у загальному розмірі 60 726, 06 грн.
 
Отже, ціна позову в даній справі становить 60 726, 06, яка станом на 01 січня 2019 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 921 грн х 100 = 192 100 грн).
 
Таким чином, дана справа є малозначною в силу вимог закону.
 
Доводи касаційної скарги про те, що неврахування судами попередніх інстанцій висновку Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року в справі № 686/21962/15-ц суперечить формуванню єдиної правозастосовчої  практики є необґрунтованими, оскільки у вказаній справі та справі, про перегляд якої подано касаційну скаргу, встановлені інші фактичні обставини. 
 
Верховний Суд дослідив та взяв до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановив випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.
 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на  апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 15 травня 2019 року в справі № 761/10509/17 (провадження № 14-53цс19) сформулювала правову позицію, згідно з якою, якщо касаційна скарга прийнята до провадження суду касаційної інстанції помилково, касаційне провадження у справі належить закрити. 
 
Таким чином, оскаржене судове рішення ухвалене у справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За таких обставин касаційне провадження у справі підлягає закриттю.
 
Керуючись пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України статтями 19, 260, 389 ЦПК України, Верховний Суд,
 
УХВАЛИВ:
 
Закрити касаційне провадження у цивільній справі № 463/1553/18 за позовом  ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа - ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди за касаційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 25 березня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 30 вересня 2019 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не  підлягає.

Судді:                                                                                                 М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко