СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2021 року              м. Харків                        Справа № 922/1668/21  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.,

без виклику сторін,

розглянувши в порядку спрощеного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", м. Харків (вх. №2324 Х/2),
на рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 (повний текст складено 05.07.2021) у справі № 922/1668/21 (суддя Гребенюк Т.Д.),
за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Львів,
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Енергостандарт", м. Харків,
про стягнення штрафу у розмірі 75513,60 грн.,

ВСТАНОВИВ:

30.04.2021 Акціонерне товариство "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" (надалі - АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця") звернулося до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" (надалі - ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт") про стягнення штрафу у розмірі 75513,60 грн. за невиконання умов Договору поставки №Л/НХ-220136/НЮ від 23.03.2020.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено строк поставки товару за Договором №Л/НХ-220136/НЮ від 23.03.2020, укладеного між сторонами. Вважаючи свої права порушеними, позивач просив стягнути з відповідача штраф у розмірі 75513,60 грн., передбачений пунктом 7.2 цього Договору.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1668/21 позовні вимоги задоволено та стягнуто з ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" на користь АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" штраф у розмірі 75513,60 грн., а також витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270, 00 грн.
Приймаючи вказане рішення, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Не погодившись із вищевказаними рішеннями, ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" звернулося до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1668/21 та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає рішення таким, що ухвалено при неповному та неправильному встановленні обставин, які мають значення для справи. 
За твердженням відповідача, місцевим судом не було надано належної правової оцінки долученим позивачем до матеріалів справи доказам, а саме заявці АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" від 13.05.2020 на отримання товару, яка була оформлена з порушенням вимог пункту 5.2.1. укладеного між сторонами Договору, з огляду на те, що у ній не було зазначено відомостей, передбачених  пунктами 5.2.1. та 5.2.3. Договору, зокрема не вказано посади однієї з осіб (в.о. НЗІ регіональної філії "Львівська залізниця" Йосифович Р.М.), яка підписала цю заявку. З огляду на наведені обставини, відповідач вважає таку заявку неналежно оформленою - підписаною неуповноваженою особою, у зв`язку з чим стверджує, що спірна сформована позивачем заявка на поставку товару є такою, що не відповідає умовам укладеного між сторонами Договору, а отже вона не створювала для відповідача обов`язку здійснити поставку зазначеного у такій заявці товару, тому нездійснення відповідачем відповідної поставки не є порушенням умов Договору, а відтак, підстави для нарахування визначеного пунктом 7.2. Договору штрафу відсутні.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.07.2021 для розгляду апеляційної скарги у справі №922/1668/21 сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Лакіза В.В., суддя Плахов О.В.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 03.08.2021 апеляційну скаргу ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1668/21 залишено без руху. Встановлено апелянту строк впродовж 10 днів з моменту отримання цієї ухвали на усунення встановлених при поданні апеляційної скарги недоліків, а саме надати до суду докази сплати судового збору у розмірі 3405,00 грн та докази направлення апеляційної скарги позивачу відповідно до вимог ст. 259 ГПК України.
16.08.2021, на виконання вимог ухвали суду від 03.08.2021, від ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано докази сплати судового збору та докази направлення апеляційної скарги позивачу.
Відповідно до ч. 13 ст. 8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Позивач звернувся з майновою вимогою до відповідача, ціною позову у даній справі є сума у розмірі 75513,60 грн.
Частиною 10 ст. 270 ГПК України передбачено, що апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи, що у даній справі ціна позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа не є такою, що не може розглядатися в поряду спрощеного позовного провадження, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи без повідомлення учасників справи.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 20.08.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі № 922/1668/21. Встановлено учасникам справи строк до 06.09.2021 для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання учасникам провадження. Розгляд апеляційної скарги ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі № 922/1668/21 ухвалено розпочати з 07.09.2021 без повідомлення учасників справи.
У встановлений судом строк позивач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу та не направив його до суду.
На час ухвалення цієї постанови клопотання будь-якої із сторін про розгляд справи в порядку загального позовного провадження до Східного апеляційного господарського суду не надходили.

Межі перегляду справи в апеляційній інстанції, згідно ч.ч. 1, 2 ст. 269 ГПК України, полягають в тому, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування місцевим судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
23.03.2020 між Акціонерним товариством "Українська залізниця" в особі підрозділу "Служба організації та проведення закупівель" регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" та ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" укладено Договір поставки №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 (надалі - Договір).
Відповідно до п. 1.1. Договору постачальник зобов`язується у 2020 році поставити покупцеві товар, зазначений в Специфікації №1 (Додаток №1 до цього Договору), а покупець - прийняти і оплатити такий товар.
У п. 1.2. Договору сторони погодили найменування (номенклатура, асортимент) товару: електрощітки, код ДК 021:2015 - 34630000-2 (частини залізничний або трамвайних локомотивів чи рейкового рухомого складу; обладнання для контролю залізничного руху).
Згідно п. 1.3. Договору сторони дійшли згоди щодо кількість товару: 2700 шт. (визначається в Специфікації № 1 (Додаток № 1).
Постачальник повинен поставити покупцеві товар, якість якого відповідає наступним нормативним документам умовам: ТУ У 30.2-35268574-001:2016 (п. 2.1. Договору).
Пунктом 3.2. Договору визначено, що сума цього Договору на момент його підписання становить: 1060488,00 грн.
23.03.2020 між сторонами підписано та скріплено печатками Специфікацію №1 до Договору поставки № Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020, відповідно до якої сторони погодили поставку товару на загальну суму 1060488,00 грн.
За умовами п. 5.2. Договору поставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової рознарядки/заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції, але не пізніше 31.12.2020.
У відповідності до п. 5.2.1. Договору зі сторони покупця рознарядку/заявку підписують з урахуванням вимог статуту Покупця, щонайменше двоє таких уповноважених осіб: директор виконавчий (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця"; перший заступник директора виконавчого (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця"; заступник директора виконавчого (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця"; головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця".
Згідно з п. 5.3. Договору відправлення заявки покупцем (структурний підрозділ "Служба організації та проведення закупівель" регіональної філії "Львівська залізниця" акціонерного товариства "Українська залізниця", здійснюється з електронної адреси покупця (nh-mtz@railway.lviv.ua) на електронну адресу постачальника (synovetsvv@ukr.net).
У пункті 5.4 Договору сторони погодили місце поставки товару: (НХ) Служба організації та проведення закупівель - код філії 937, 79025, м. Львів, вул. Широка, 2.
Датою поставки товару вважається дата підписання сторонами акту приймання-передачі товару (п. 5.5 Договору).
Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за прострочення поставки товару постачальник сплачує покупцю штраф в розмірі 20% від вартості непоставленого в строк товару.
Відповідно до п. 10.1 Договору цей договір набирає чинності з моменту його підписання і дії до 31.12.2020, а в частині розрахунків - до повного виконання зобов`язань.
Звертаючись до господарського суду першої інстанції із даним позовом, позивач стверджує, що 13.05.2020 АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" направлено на електронну адресу ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" заявку з проханням поставити продукцію у кількості 1200 шт. на загальну суму 377568,00 грн., як це було передбачено умовами п. 5.3. Договору. Однак, відповідач, у порушення умов такого Договору взяті на себе зобов`язання з поставки товару не виконав, у зв`язку з чим, позивачем, на підставі п. 7.2. Договору нараховано штраф - 20 % від вартості непоставленого товару у розмірі 75513, 60 грн.
У свою чергу, відповідач заперечує проти правовірності заявленого позову, мотивуючи свою позицію тим, що отримана ним заявка АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" від 13.05.2020 з проханням поставити продукцію оформлена із недотримання вимог п. 5.2., 5.2.1. Договору, а саме: підписана в.о. НЗІ регіональної філії "Львівська залізниця" Йосифовичем Р.М., який не входить до складу осіб, які можуть підписувати такі заявки (п. 5.2.1 Договору). Посилаючись на те, що за умовами Договору постачальник не знає та не повинен знати внутрішні структури позивача, у т.ч. розшифровувати назви посад підписантів, у зв`язку з чим відповідач вважає, що позивач порушив умови Договору, надіславши неналежно оформлену заявку, яка не встановлює правових наслідків для відповідача, а саме: обов`язку поставити товар.
Як вже зазначалось вище, Господарським судом Харківської області 05.07.2021 ухвалено оскаржуване рішення у справі №922/1668/21, яким позовні вимоги про стягнення 75513,60 грн. штрафу задоволено з підстав, зазначених вище.
Розглядаючи даний спір по суті заявлених вимог, місцевим судом не було прийнято до уваги доводи відповідача про те, що заявка позивача на поставку продукції не була належним чином оформлена у відповідності до п. 5.2.1. Договору, зокрема не була підписана уповноваженими особами залізниці, зважаючи на те, як зазначено судом, у пункті 5.2. Договору встановлено загальний строку поставки товару - не пізніше 31.12.2020, що свідчить про те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару у погоджений у Договорі строк. За висновком суду, відповідач мав можливість звернутись до позивача для уточнення даних зазначених у заявці покупця, що свідчить про те, що відповідачем ним не було вжито заходів для належного виконання зобов`язань.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з правильністю правових висновків суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Пунктом 1 ч. 2 ст.1 1 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.
Відповідно до приписів ст. 11 та ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Як визначено ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
У справі, що розглядається, укладений між сторонами Договір №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 за своєю правовою природою є договором поставки, а отже,правовідносини сторін підпадають під регулювання Глави 54 ЦК України.
Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Аналогічні положення закріплені в ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), відповідно до якої за договором поставки одна сторона - постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
До договорів поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Статтею 655 ЦК України унормовано, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ст. 663 ЦК України  визначено, що продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.                                                            
Обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов`язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов`язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв`язку для доставки покупцеві (ст. 664 ЦК України).                              
Відповідно до ст. 665 ЦК України у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу. Якщо продавець відмовився передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право пред`явити продавцеві вимоги відповідно до ст. 620  цього Кодексу.
Частиною 1 ст. 620 ЦК України встановлено, що у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання.                                        
Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу.    
За приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. 
В силу положень ст.ст. 525 та 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться й у ч.ч. 1, 7 ст. 193 ГК України.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що сторонами за умовами пункту 5.2 Договру узгоджено, що поставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової рознарядки/заявки Покупця (структурного підрозділу "Служба закупівель і постачання" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Укрзалізниця"), електронна адреса покупця (nh-mtz@raiway.lviv.ua) на електронну адресу Постачальника (synovetsvv@ukr.net).
В матеріалах справи міститься скріншот з електронної сторінки позивача, наданий АТ "Укрзалізниця" в якості доказу відправлення на визначену у пункті 5.2 Договору адресу відповідача (synovetsvv@ukr.net) заявки № НХ Льв-1/2735 від 13.05.2020.                                                                                                              
Факт отримання електронного листа з заявкою на поставку товару № НХ Льв-1/2735 від 13.05.2020 відповідачем не заперечується, а тому у відповідності   ч. 1 ст. 75 ГПК України зазначені обставини не підлягають доказуванню.                  
Разом з тим, судом з`ясовано, що за умовами укладеного між сторонами Договору визначений загальний строк виконання зобов`язання з поставки товару.                                        
Так, за умовами пункту 5.2 Договору поставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової рознарядки/заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції, але не пізніше 31.12.2020.
З урахуванням системного тлумачення вищенаведеної умови договору, колегія суддів зазначає, що сторони у пункті 5.2. Договору погодили такий порядок здійснення поставки товару:
По-перше, у визначених позивачем партіях протягом 15 днів на підставі наданої письмової рознарядки/заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції;
По-друге, вся партія товару, що визначена сторонами у Договорі, або решта товару, яка не була поставлена на підставі письмових заявок покупця повинна бути поставлена постачальником у строк до 31.12.2020.
Господарський суд першої інстанції встановив, що сторони у пункті 5.2. Договору погодили виконання поставки товару у будь-якому разі не пізніше 31.12.2020, проте відповідачем у порушення умов Договору поставка виконана не була. Також місцевим судом відзначено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідач, попри свою обізнаність з умовами укладеного ним договору та кінцевою датою строку поставки товару (31.12.2020), маючи сумніви щодо посадового становища осіб Львівської залізниці, які підписали заявку від 13.05.2020 на поставку товару, звертався до позивача для уточнення даних зазначених у заявці покупця, а отже, за висновком суду, ним не було вжито заходів для належного виконання зобов`язань.  
Однак, колегія суддів апеляційної інстанції вважає наведений висновок помилковим виходячи з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Невиконання зобов`язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) ст. 610 ЦК України кваліфікує як порушення зобов`язання.
За приписами ст. 230 ГК України порушення зобов`язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання.
Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
У ч. 1 ст. 549 ЦК України вказано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).
Колегія суддів зазначає, що виходячи із вищенаведених положень законодавства для покладення на відповідача відповідальності у вигляді штрафу позивачем повинно бути надано суду докази порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань в частині поставки товару у строки, що передбачені Договором №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020.
Як зазначалось вище, згідно пункту 5.2. Договору поставка товару проводиться партіями протягом не більше 15 днів тільки на підставі наданої письмової заявки покупця, яка вважається дозволом на поставку та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції.
Зі сторони покупця (п. 5.2.1. Договору) рознарядку/заявку підписують з урахуванням вимог статуту покупця, щонайменше двоє таких уповноважених осіб: 
-          директор виконавчий (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця";
-          перший заступник директора виконавчого (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця"; 
-          заступник директора виконавчого (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця"; 
-          головний інженер (особа, що виконує його обов`язки) регіональної філії "Львівська залізниця".
Покупець не несе відповідальності та обов`язку оплати за поставлену продукцію за рознарядкою/заявкою, що підписана іншими особами ніж тими, що визначені у пункті 5.2.1. Договору.
Згідно пунктом 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов`язань за договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами та цим договором.
Як вбачається із матеріалів справи, спірна поставка товару за Договором №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 стосується заявки Львівської залізниці № НХ Льв-1/2735 від 13.05.2020, з якої вбачається повідомлення покупцем постачальника про те, що відповідно до умов укладеного Договору №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 необхідно здійснити поставку товару: продукції у кількості 1200 шт. на загальну суму 377568,00 грн. Поставку товару Залізниця просила здійснити в терміни, що вказані відповідно до п.5.2 Договору.
Заявка підписана Головним інженером АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Занькив З.В. та В.о. НЗІ регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" Йосифович Р.М.
Апеляційним господарським судом встановлено, що заявка на поставку товару щодо другого підписанта (Йосифович Р.М.) підписана іншою особою ніж тією, що визначена у пункті 5.2.1 Договору. 
Доказів на підтвердження того, що зазначена посада особи (другий підписант заявки) відноситься до категорій посадових осіб, уповноважених на підписання таких заявок у відповідності до умов Договору №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 позивачем до матеріалів справи не надано. 
Наведеним підтверджуються доводи відповідача щодо неналежності оформлення (підписання) заявки покупця.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком місцевого суду про те, що відповідач мав звернутись до позивача для уточнення даних зазначених у заявці покупця. Колегія суддів виходить з того, що умовами п. 5.2 та п. 5.2.1 Договору чітко визначено, що тільки належно оформлена заявка покупця, тобто така, що підписана уповноваженими на те особами, які перелічені у п. 5.2.1. Договору, вважається дозволом на поставку товару та є підтвердженням готовності покупця до приймання продукції, а строк для поставки товару (15 днів) має обчислюватись тільки на підставі наданої письмової заявки. Одночасно умовами цього Договору не передбачають обов`язок постачальника звертатись до покупця за роз`ясненнями щодо підписантів заявки на поставку продукції, а містять лише домовленість сторін про необіхдність поставки продукції виключно за належно оформленою (підписаною певними посадовими особами) заявкою покупця.  
Крім того, згідно п. 5.2.2. Договору покупець не несе відповідальності та обов`язку оплати за поставлену продукцію за рознарядкою/заявкою, що підписана іншими особами ніж тими, що визначені у пункті 5.2.1. Договору.
Виходячи з системного аналізу умов п. 5.2.2. Договору, судова колегія зазначає про відсутність підстав вважати, що у постачальника за договором існував обов`язок з виконання зобов`язання з поставки товару за заявкою, що підписана іншими особами Львівської залізниці ніж тими, що визначені у пункті 5.2.1. цього Договору.
З огляду на умови Договору щодо необхідності поставки товару за наявності заявки покупця, та враховуючи умови п. 5.2.1. Договору, колегія суддів вважає що наявна у матеріалах справи заявка Львівської залізниці № НХ Льв-1/2735 від 13.05.2020, не може вважатись заявкою у розумінні п. 5.1. Договору, оскільки остання підписана іншими особами (другим підписантом) ніж тими, що визначені у пункті 5.2.1. Договору.
Оскільки вищевикладеним спростовуються доводи позивача щодо порушення відповідачем 15 денного строку поставки товару, тому відсутні підстави для нарахування та стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п.7.2 Договору.
Щодо висновків місцевого суду про те, що сторони у п. 5.2. Договору погодили виконання поставки товару у будь-якому разі не пізніше 31.12.2020, однак, у вказаний строк відповідачем поставка виконана не була, судова колегія апеляційної інстанції зазначає таке.                    
Як вбачається з матеріалів справи, 08.07.2020 між АТ "Українська залізниця" в особі підрозділу "Служба організації та проведення закупівель" регіональної філії "Львівська залізниця" АТ "Українська залізниця" та ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" укладено Додаткову угоду №1 до Договору поставки №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 (а.с. 14, т.1), за умовами якої сторони дійшли згоди про наступне:
-          сторони домовились, що з моменту підписання цієї Додаткової угоди, Договір №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 втрачає чинність і припиняє свою дію (п. 1 Додаткової угоди);
-          дана Додаткова угода набирає чинності з моменту її підписання сторонами і є невід`ємною частиною Договору №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 (п. Додаткової угоди).
Судом встановлено, що вказана Додаткова угода №1 від 08.07.2020 до Договору поставки №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 підписана сторонами та скріплена їх печатками. 
Враховуючи вищенаведені обставини щодо припинення дії Договору №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020 з моменту укладення Додаткової угоди №1, тобто з 08.07.2020, судова колегія зазначає про  відсутність підстав для висновку щодо обов`язку поставки відповідачем товару та його прийняття позивачем, відповідно до п. 5.2 Договору, у строк не пізніше 31.12.2020, оскільки договірні відносини між сторонами припинені з 08.07.2020.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 76 ГПК України передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування.                                                  За приписами ч. 1 ст. 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.          
Отже, у даному випадку позивачем належними та допустимими доказами у розумінні положень ст.ст. 76 - 77 ГПК України не доведено ані обставин порушення відповідачем своїх зобов`язань з поставки товару за Договором №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020, а саме: продукції у кількості 1200 шт. на загальну суму 377568,00 грн. згідно заявки Львівської залізниці № НХ Льв-1/2735 від 13.05.2020, ані підтверджено того, що поставка товару мала бути здійснена у строк до 31.12.2020.
Судова колегія також зауважує, що умовою виконання зобов`язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов`язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов`язання. Строк (термін) виконання зобов`язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.
Разом з тим, підписання заявки Львівської залізниці № НХ Льв-1/2735 від 13.05.2020 з порушеннями умов п. 5.2.1. Договору нівелює статус цього документа, як належного доказу на підтвердження письмової заявки-дозволу на поставку товару, яка підтверджує готовність покупця до приймання товару.
В свою чергу направлення постачальником продукції на виконання заявки від 13.05.2020, яка підписана посадовими особами Львівської залізниці, що не зазначені у пункті 5.2.1. Договору, в силу вимог пункту 5.2.2. Договору дає підстави покупцю не виконувати свій обов`язок з оплати такої продукції та не узгоджується з умовами укладеного між сторонами Договору.
З огляду на встановлені обставини справи та приписи законодавства, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність у позивача правових підстав для стягнення з відповідача штрафу за порушення термінів поставки товару.
Відтак, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про порушення відповідачем термінів поставки товару та взятих на себе зобов`язання за спірним Договором поставки №Л/НХ-20136/НЮ від 23.03.2020.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України).
У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: апеляційну скаргу ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" необхідно задовольнити; рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1668/21 скасувати; ухвалити нове судове рішення, яким у позові АТ "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" до ТОВ "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" про стягнення штрафу у розмірі 75513,60 грн. відмовити.
Керуючись ст.ст. 269, 270, 275, 277, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" на рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1668/21 - задовольнити.
Рішення Господарського суду Харківської області від 05.07.2021 у справі №922/1668/21 - скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" про стягнення штрафу у розмірі 75513,60 грн. - відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства "Українська залізниця" (03680, м. Київ, вул. Тверська, 5 (вул. Єжи Ґедройця, 5), ідентифікаційний код: 40075815) в особі регіональної філії "Львівська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (79007, м. Львів, вул. Гоголя, 1, ідентифікаційний код: 40081195) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Електротехнічна компанія "Енергостандарт" (61070, м. Харків, вул. Шевченка, 327, ідентифікаційний код: 40950975) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3405,00 грн.

Господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст.ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий суддя                                                  Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                         В.В. Лакіза

Суддя                                                                         О.В. Плахов