Номер провадження: 22-ц/813/2777/21 
Номер справи місцевого суду: 520/12546/15-ц
Головуючий у першій інстанції Васильків О. В.
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії:
головуючого Князюка О. В.,
суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,
за участю секретаря – Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Укрсиббанк» на рішення Київського районного суду м. Одеса від 25.02.2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

07.09.2015 року позивач ПАТ "УкрСиббанк" звернулось до Київського районного суду м. Одеса з позовом, в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суму боргу, процентів нарахованих за користування кредитом за Договором про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року у розмірі 35 599,91 дол. США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту та процентів у розмірі 17 371,43 грн.; стягнути судовий збір.
Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2016 року задоволено позовні вимоги ПАТ "УкрСиббанк".
31.05.2017 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2016 року та справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 25.02.2019 року позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (код ЄДРПОУ 09807750, місцезнаходження: м. Харків, пр. Московський, 60) до ОСОБА_1  (РНОКПП  НОМЕР_1 , місце проживання:  АДРЕСА_1 ),  ОСОБА_2 (РНОКПП  НОМЕР_2 , місце проживання:  АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором – залишено без задоволення.
Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що позивачем не надано детального розрахунку заборгованості за кредитним договором №11052076000 від 06.10.2006 року за весь кредитний період з врахуванням нарахованих ОСОБА_1 процентів та пені за кожен місяць заборгованості, тому, відповідно, перевірити розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу не є можливим, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов висновку, що доводи позивача щодо тіла кредиту, розміру нарахованих сум не підтверджені належними доказами.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, представник ПАТ «УкрСиббанк» Третяк В.Ю. подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити заявлені ПАТ «УкрСиббанк» позовні вимоги в повному обсязі.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апеляційну скаргу представник ПАТ «УкрСиббанк» Третяк В.Ю. обґрунтовує тим, що районний суд дійшов до помилкового висновку про недоведеність заявлених позовних вимог, оскільки на підтвердження позовних вимог банком було надано документи, які підтверджують отримання відповідачами кредитних коштів та наявність заборгованості.
Відповідачі не спростували доводи позивача щодо порушення умов договорів, внаслідок чого виникла заборгованість, заперечень проти визначеного позивачем розміру заборгованості, згідно розрахунку заборгованості та доказів на його підтвердження відповідачами не надано. 
ОСОБА_3 вважає, що судом не надано жодної оцінки наданим позивачем доказам та не зазначено обставин, які мають бути підтверджені витребуваними документами ухвалою від 18.07.2018 року, котрою такі документи були витребувані. 
Представник ПАТ «УкрСиббанк» звертає увагу на те, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновку, що єдиним належним доказом на підтвердження наявних між сторонами правовідносин у даному випадку є Розрахунок-заборгованості, який був уже доданий до позовної заяви, і таким чином суд першої інстанції мав можливість надати правову оцінку такому доказу, чого судом зроблено не було. 
Також вважає, що згідно чинного законодавства, банківські виписки є належними доказами підтвердження видачі кредиту, факту укладення та виконання клієнтом кредитного договору.
Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.04.2019 року справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Укрсиббанк» Третяка Вячеслава Юрійовича на рішення Київського районного суду м. Одеса від 25.02.2019 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором було призначено до розгляду.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 08.11.2019 на виконання п. 1.4. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року зі змінами від 23.10.2019 року та рішенням ВРП "Про переведення суддів апеляційного суду Одеської області Громіка Р.Д. до Одеського апеляційного суду" від 15.10.2019 року № 2739/0/15-19, рішенням ВРП "Про переведення суддів апеляційного суду Одеської області Князюка О.В. до Одеського апеляційного суду" від 15.10.2019 року № 2733/0/15-19року визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду в складі: головуючого - Князюка О. В., суддів: О. С. Комлевої, О. Г. Журавльова.
Розпорядженням № 5953 Щодо повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 22.11.2019 року у відповідності до п. 3.12. Тимчасових засад використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді, затвердженими рішенням зборів суддів Одеського апеляційного суду 28.12.2018 року з подальшими змінами було проведено автоматизований розподіл справи та визначено колегію суддів Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 27.11.2019 року вказану цивільну справу було прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу не визнала, наголосила на тому, що нею погашено у повному обсязі кредитну заборгованість.
Інші учасники справи до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 . Банк надає позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язається повертати кредит у повному обсязі не пізніше 06.10.2027 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 10,3 % річних /а.с.4-14/.
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за договором № 11053076000 від 06.10.2006 року між Банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 47869 від 06.10.2006 року /а.с.15-16/. Відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною.
Також 06.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 /а.с.17-21/.
На виконання вимог Закону України «Про акціонерні товариства» від 17.09.2008 року були внесені зміни у Статут АКІБ «УкрСиббанк» щодо зміни повного найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».
Судом досліджено розрахунок заборгованості станом на 26.08.2015 року /а.с.32-40/, з якого слідує, що заборгованість за кредитним договором № 11053076000 від 06.10.2006 року складає: по кредиту та процентам у розмірі 35 599,91 дол. США, що станом на 26.08.2015 року еквівалентно по курсу НБУ - 805 391,40 грн., та пені у розмірі 17 371,43 грн., з яких:
- 32 746,44 дол. США, що станом на 26.08.2015 року еквівалентно по курсу НБУ – 740 836,17 грн. - заборгованість за кредитом, у тому числі прострочена заборгованість з грудня 2014 року – 1 121,93 дол. США.
- 2 853,47 дол. США – заборгованість за процентами, що станом на 26.08.2015 року еквівалентно по курсу НБУ – 64 555,22 грн.
- 4 868,35 грн. - пеня за прострочення сплати кредиту;
-12 503,08 грн. – пеня за прострочення сплати процентів.
02 лютого 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії повідомлення про анулювання боргу від 11.12.2019 року з якого вбачається, що АТ «Укрсиббанк» було прийнято рішення про анулювання заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №11053076000 від 06 жовтня 2006 року, а саме суми основного боргу 32746,44 доларів США та суми процентів 13276, 92 доларів США.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.06.2021 року було витребувано у Акціонерного товариства «Укрсиббанк» відомості щодо наявності (відсутності) заборгованості у ОСОБА_4 за Договором про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року.
На виконання вищезазначеної ухвали 06.08.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ПАТ «Укрсиббанк» надійшов лист, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 відсутня заборгованість перед банком за Договором про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року.

Мотивувальна частина
застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.
Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Оскільки, рішення суду першої інстанції вимогам, викладеним у ст. 263 ЦПК України у повній мірі не відповідає, тому апеляційний суд з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення з позичальника та поручителя заборгованості за кредитним договором. 
Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 цього Кодексу).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).
Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язання – це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення – невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
Відповідно до вимог частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
При цьому право дострокового повернення означає, що кредитор вимагає виконання зобов`язання до настання строку виконання, визначеного договором.

Відповідно до умов договору про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 . Банк надає позичальнику кредит у розмірі 40 000,00 дол. США, а позичальник зобов`язається повертати кредит у повному обсязі не пізніше 06.10.2027 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 10,3 % річних /а.с.4-14/.
В забезпечення виконання кредитних зобов`язань ОСОБА_4 за договором № 11053076000 від 06.10.2006 року між Банком, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 47869 від 06.10.2006 року /а.с.15-16/. Відповідно до умов якого, поручитель зобов`язується відповідати за виконання позичальником усіх його зобов`язань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору. Відповідальність поручителя та позичальника є солідарною.
Також 06.10.2006 року між АКІБ "УкрСиббанк" та ОСОБА_4 було укладено іпотечний договір, предметом якого є квартира АДРЕСА_3 /а.с.17-21/.
Своїх зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 не виконує в наслідок чого утворилась заборгованість.
Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту (частина перша статті 527 ЦК України).
Спір виник з приводу належності виконання позивачем зобов`язань за кредитним договором і наявності підстав для визнання цього договору таким, що припинив дію, а зобов`язання за кредитним договором - припиненими.
Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).
Сторони й інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами (частини перша та друга статті 303 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи у судах першої й апеляційної інстанцій).
Згідно з ч. 1 ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.
Таким чином, у цій справі, позивачу належало доводити наявність заборгованості у відповідача, надаючи відповідні докази.
02 лютого 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи копії повідомлення про анулювання боргу від 11.12.2019 року з якого вбачається, що АТ «Укрсиббанк» було прийнято рішення про анулювання заборгованості ОСОБА_4 за кредитним договором №11053076000 від 06 жовтня 2006 року, а саме суми основного боргу 32746,44 доларів США та суми процентів 13276, 92 доларів США.
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 10.06.2021 року було витребувано у Акціонерного товариства «Укрсиббанк» відомості щодо наявності (відсутності) заборгованості у ОСОБА_4 за Договором про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року.
На виконання вищезазначеної ухвали 06.08.2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від ПАТ «Укрсиббанк» надійшов лист, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 відсутня заборгованість перед банком за Договором про надання споживчого кредиту № 11053076000 від 06.10.2006 року.
З огляду на вищевказане, позов Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про стягнення боргу за кредитним договором та пені задоволенню не підлягає.
Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи. Після закриття провадження позивач не має права на повторне звернення до суду з тим же позовом.
Згідно з пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України, суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову
На момент пред`явлення позову предмет спору не був відстуній ,а тому підстав закриття провадження в суді апеляційної інстанції немає.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 756/1529/15-ц (провадження № 14-242цс18) вказано, що «апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції перевіряє законність рішення суду першої інстанції в межах тих обставин та подій, які мали місце підчас розгляду справи судом першої інстанції».
Так, згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини перша та друга статті 598 ЦК України).
Правила припинення зобов`язання сформульовані в главі 50 «Припинення зобов`язання» розділу І книги п`ятої «Зобов`язальне право» ЦК України. Норми цієї глави передбачають, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України), переданням відступного (стаття 600 ЦК України), зарахуванням (стаття 601 ЦК України), за домовленістю сторін (стаття 604 ЦК України), прощенням боргу (стаття 605 ЦК України), поєднанням боржника і кредитора в одній особі (стаття 606 ЦК України), неможливістю виконання (стаття 607 ЦК України), смертю фізичної особи чи ліквідацією юридичної особи (статті 608 та 609 ЦК України).
Відповідно до ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну Публічного Акціонерного Товариства «Укрсиббанк»   –задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м.Одеса від 25.02.2019 року - скасувати.
Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного Акціонерного Товариства «Укрсиббанк» - відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині вказаної постанови.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 29.11.2021 року.

Головуючий:                                                                         О. В. Князюк
Судді:                                                          А. П. Заїкін
О. М. Таварткіладзе