Єдиний унікальний номер 219/1619/21 
Номер провадження 22-ц/804/2386/21        

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
26 жовтня 2021 року                                            м. Бахмут Донецька область

Донецький апеляційний суд у складі:
головуючого судді: Канурної О.Д., 
суддів: Гапонова А.В., Космачевської Т.В.,
за участю секретаря судового засідання: Гладуха О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Державного підприємства «Артемсіль» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року у цивільній справі № 219/1619/21 за позовною заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ритов Олександр Миколайович, до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (суддя першої інстанції Лапченко Оксана Миколаївна), -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ритов Олександр Миколайович, звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В обґрунтування позовних вимог  позивач посилався на те, що він працював на Державному підприємстві «Артемсіль» на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання та був звільнений з займаної посади 25 січня 2021 року на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. 
В наказі № 10 від 25 січня 2021 року про звільнення ОСОБА_1 причиною звільнення зазначено – скорочення штату або чисельності працівників з виплатою місячної допомоги, ст. 40 п. 1 КЗпП України; підстава звільнення – наказ № 383к від 27 жовтня 2020 року. 
Наказ № 383к від 27 жовтня 2020 року виданий про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів. 
Керуючись своїм виключним правом самостійно вирішувати питання, пов`язані з організацією господарської діяльності, підприємство-роботодавець також має право і самостійно вирішувати питання кадрів, зокрема, має право приймати рішення про кількість штату працівників, штатний розпис, що прямо передбачено ч. 3 ст. 64 ГК України, однак, змінюючи штатний розпис та скорочуючи посади/професії, підприємство зобов`язано дотримуватись діючого трудового законодавства та колективного договору (за наявності такого).
Позивач вважає, що його звільнення було проведено з порушенням діючого законодавства, відповідач не дотримався покладених на нього обов`язків і тому позивач звернувся із цим позовом до суду з метою захисту своїх трудових прав.
Як вбачається зі змісту наказу № 383к від 27 жовтня 2020 року, відповідачем було прийнято рішення про затвердження нової структури підприємства і, як наслідок, були скасовані певні відділи та посади та відповідно утворені інші структурні підрозділи та посади. 
Наказом № 383к були скасовані відділи та посади, серед яких був скасований відділ матеріального-технічного постачання, в якому працював позивач та посада начальника відділу матеріально-технічного постачання, яку займав позивач, про що свідчить зміст п. 4 наказу, яким були скасовані наступні відділи та посади по управлінню: Відділ матеріально-технічного постачання: начальник відділу матеріально-технічного постачання - 1 штатна одиниця з окладом 19825 грн.; заступник начальника відділу – 1 штатна одиниця з окладом 15580 грн.; провідний інженер – 1 штатна одиниця з окладом 13605 грн.; інженер І категорії – 6 штатних одиниць з окладом 12805 грн.; інженер ІІ категорії – 5 штатних одиниць з окладом 11490 грн.; інженер – 1 штатна одиниця з окладом 10560 грн.; експедитор – 1 штатна одиниця з окладом 8290 грн.
Разом з тим, наказом № 383к були утворені структурні підрозділи та посади, серед яких є також посада, яку може займати позивач і відділ, в якому позивач може працювати, про що свідчить зміст п. 5 наказу, яким були утворені наступні структурні підрозділи та посади: Управління закупівель та тендерних процедур - начальник управління – 1 штатна одиниця з окладом 22315 грн. Відділ постачання: начальник відділу – 1 штатна одиниця з окладом 19825 грн.; заступник начальника відділу – 1 штатна одиниця з окладом 15580 грн.; провідний інженер – 1 штатна одиниця з окладом 13605 грн.; інженер І категорії – 6 штатних одиниць з окладом 12805 грн.; інженер ІІ категорії – 5 штатних одиниць з окладом 11490 грн.; інженер – 1 штатна одиниця з окладом 10560 грн.; експедитор – 1 штатна одиниця з окладом 8290 грн. 
Отже, як вбачається зі змісту наказу, відбулось перейменування відділів, а саме: відділ матеріально-технічного постачання змінив назву на відділ постачання; посада начальника відділу матеріально-технічного постачання змінена на начальника відділу. Розмір окладу не зазнав змін. 
Перейменування деяких відділів та посад, яке відбулось внаслідок зміни структури підприємства Державного підприємства «Артемсіль» не є скасуванням таких відділів та посад в розумінні законодавства і тому звільнення позивача за п. 1 ст. 40 КЗпП України є неправомірним, оскільки причиною звільнення за п. 1 ст. 40 КЗпП України є зміни в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. 
Відповідач попередив позивача про його звільнення, вручив персональне попередження, в якому, посилаючись на наказ 383к від 27 жовтня 2020 року, повідомив, що позивача буде звільнено, бо посада, яку він займає буде скорочена.
Не зважаючи на таке повідомлення, посада яку займав позивач, не була скорочена, а тому звільняти після закінчення двохмісячного строку після вручення попередження позивачу, відповідач не мав права, бо посада була в штатному розкладі станом на 25 січня 2021 року, і тому звільнення позивача відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України було неприпустимим. 
Відповідач допустив порушення законодавства, не залишив позивача на посаді начальнику відділу постачання, приймаючи до уваги те, що така посада існувала на дату звільнення позивача. 
Відповідач звільнив позивача з займаної посади та прийняв на таку посаду іншого робітника, при цьому жодним чином не обґрунтував свого рішення, чому іншому працівнику була віддана перевага при призначенні на цю посаду.
Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ритов Олександр Миколайович, просив суд першої інстанції скасувати наказ Державного підприємства «Артемсіль» № 10 про припинення трудового договору з начальником відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 з 25 січня 2021 року; поновити ОСОБА_1 на роботі на Державному підприємстві «Артемсіль» на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання відділу матеріально-технічного постачання; стягнути з Державного підприємства «Артемсіль» на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 26 січня 2021 року по день ухвалення рішення у справі; допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на Державному підприємстві «Артемсіль» на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання відділу матеріально-технічного постачання.
Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Артемсіль» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, задоволені.
Скасовано наказ в.о. директора Державного підприємства «Артемсіль» № 10 від 25.01.2021 року про припинення трудового договору (контракту) з начальником відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання Державного підприємства «Артемсіль».
Стягнуто з Державного підприємства «Артемсіль» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 січня 2021 року по 20 липня 2021 року в розмірі 136888,80 грн.
Зобов`язано Державне підприємство «Артемсіль» при виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.
Стягнуто з Державного підприємства «Артемсіль» на користь держави витрати на оплату судового збору в розмірі 3184,88 грн.
Рішення суду у частині поновлення ОСОБА_1 на роботі допущено до негайного виконання.
Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач - Державне підприємство «Артемсіль» та подав апеляційну скаргу, яка разом із матеріалами цивільної справи надійшла до Донецького апеляційного суду.
В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що з ухваленим рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області не погоджується, вважає його прийнятим безпідставно, суд при ухваленні рішення керувався лише припущеннями, без належного вивчення та дослідження наданих сторонами доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Відповідач - Державне підприємство «Артемсіль» просить Донецький апеляційний суд рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року по справі № 219/1619/21 скасувати та ухвалите нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без задоволення. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 16 серпня 2021 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та встановлено позивачу по справі строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.
Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження та копія апеляційної скарги позивачем отримана (том № 2, а.с. 70).
Відзив на апеляційну скаргу від позивача по справі до Донецького апеляційного суду не надійшов. 
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 31 серпня 2021 року цивільну справу було призначено до розгляду.
Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника відповідача - Державного підприємства «Артемсіль» Дригіну І.М., пояснення позивача ОСОБА_1 , пояснення представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Ритова О.М., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Державного підприємства «Артемсіль» задоволенню не підлягає з наступних підстав.
Згідно з частиною 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Як вбачається із пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обгрунтованість рішення у цивільній справі.
Саме таким вимогам і відповідає рішення суду першої інстанції. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працював в ДП «Артемсіль» на посаді інженера 1-ї категорії ВМТП (відділ матеріально технічного постачання) управління з 01.06.2018 року, наказ № 24 від 01.06.2018 року; на підставі наказу № 543 від 04.10.2018 року був переведений на посаду начальника відділу ВМТП; наказом № 681 від 13.11.2018 року ОСОБА_1 переведений на посаду начальника відділу матеріально технічного постачання управління; наказом № 148 переведений на посаду провідним економістом із збуту відділу зі збуту та маркетингу управління, зі збуту та маркетингової політики ДП «Артемсіль»; наказом № 347 від 10.09.2019 року переведений на посаду начальника відділу матеріально-технічного постачання відділу матеріально-технічного постачання управління, та наказом № 10 від 25.01.2021 року звільнений у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників ч.1 ст.40 КЗпП України.
У зв`язку з затвердженням нової структури підприємства ДП «Артемсіль», яка була погоджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України 23 жовтня 2020 року, зменшенням обсягу виробництва продукції та виникненню інших несприятливих кризових фінансово-економічних факторів та явищ, з метою вдосконалення організаційної структури підприємства, закріплення сформованих відносин підлеглості і взаємозв`язків між структурними підрозділами був винесений наказ № 383к від 27.10.2020 року «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів».
Згідно вказаного наказу була затверджена нова структура підприємства, яка була погоджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 23 жовтня 2020 року, втратила чинність структура підприємства, погоджена Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 11 лютого 2020 року. Відповідно до затвердженої структури скасовані відділи та посади по управлінню, в тому числі, відділ матеріально-технічного постачання: начальник відділу матеріально-технічного постачання; заступник начальника відділу, провідний інженер, інженер 1 категорії, інженер 2 категорії, інженер; експедитор та утворені структурні підрозділи та посади, в тому числі - управління закупівель та тендерних процедур у складі: начальник управління, відділ постачання: начальник відділу; заступник начальника відділу; провідний інженер; інженер 1 категорії; інженер 2 категорії; інженер; експедитор.
Пунктами п.п 7, 8 вказаного наказу визначено, що на виконання п.п. 1-6 вказаного наказу було ухвалено утворити комісію з переведення та в разі необхідності скорочення працівників на нові посади у складі: ОСОБА_2 - голова комісії, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 – члени комісії, ОСОБА_6 - співголова комісії. Утвореній комісії необхідно стати до роботи у термін до 29 жовтня 2020 року.
Згідно п. 9 вказаного вище наказу, у разі відмови працівників від переводу та продовження роботи в нових умовах трудовий договір припиняється згідно п. 6 статті 36 КЗпП України або на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України, там де відбувається скорочення штатної одиниці.
П. 10 наказу начальнику ВК ОСОБА_4 доручено: відповідно до вимог ст. 43 КЗпП України письмово повідомити виборний орган первинної профспілкової організації про плановане вивільнення працівників, які є членами профспілки. Повідомити працівників під розпис про їх звільнення у зв`язку зі скоро¬ченням чисельності або штату і запропонувати їм всі наявні на підприємстві вакантні посади (роботу) не пізніше ніж за 2 місяця від запланованої дати скорочення, згідно ст. 49 -2 КЗпП України. Підготувати документи і оформити процедуру скорочення чисельності працівників у порядку, встановленому трудовим законодавством. 3 наказом ознайомити всіх зацікавлених працівників.
ОСОБА_1 з наказом в.о. директора ДП «Артемсіль» Луценко В.І. від 27.10.2020 року № 383к «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів» ознайомлений 27.10.2020 року.
27.10.2020 року ОСОБА_1 персональним попередженням було попереджено про скорочення штатів відповідно до наказу № 383к від 27.10.2020 року в ДП «Артемсіль».
Наказом Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 22.01.2020 року № 75 затверджено статут Державного Підприємства «Артемсіль» в новій редакції.
На виконання вимог, передбачених ст. 49-4 КЗпП України та ст. 22 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», ДП «Артемсіль» направило на адресу профспілки листи-повідомлення від 27.10.2020 року № 3859 та від 28.10.2020 року № 27/11-01-156, якими було попереджено профспілковий орган про майбутнє скорочення та запропоновано провести необхідні консультації стосовно зазначеної події.
На вказані повідомлення ППО ДП «Артемсіль» направлено відповідь від 17.11.2020 року № 96, якою профспілка не заперечувала проти проведення майбутнього скорочення штату працівників за умови внесення змін до наказу № 383к від 27.10.2020 року відносно встановлення початку роботи комісії зі скорочення 23.11.2020 року.
Наказом № 437к від 23.11.2020 р. у зв`язку з отриманням повідомлення профспілкового органу відбулося внесення змін до Наказу № 383к від 27.10.2020 року, в якому наказано п.8 наказу викласти в новій редакції: «Утвореній комісії стати до роботи у термін з 23 листопада 2020 року». У зв`язку з тим, що строк початку роботи комісії встановлено з 23.11.2020 року, раніше надані персональні попередження вважати недійсними. Начальнику відділу кадрів ОСОБА_4 доручено на виконання п.10.2 Наказу № 383-к від 27.10.2020 р. «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів» з дня початку роботи комісії повідомити працівників про їх звільнення у зв`язку зі скороченням чисельності або штату з вказівкою, що раніше надані персональні попередження є недійсними. Впродовж двомісячного терміну ознайомлювати та запропоновувати працівникам, що підлягають скороченню, всі наявні на підприємстві вакансії.
23.11.2020 року ОСОБА_1 персональним попередженням було попереджено про скорочення штатів відповідно до наказу № 383к від 27.10.2020 року в ДП «Артемсіль». Згідно вказаного повідомлення зазначено про те, що з дати отримання цього персонального попередження раніше надане попередження від 27.10.2020 року слід вважати недійсним. 
Між тим, починаючи з 27.10.2020 року позивачу не були запропоновані посади в новоствореному відділі постачання.
В переліку вакантних посад, запропонованих в подальшому позивачу, були відсутні посади в новоствореному відділі. Після попередження позивача про скорочення штату 27.10.2020 року останній перебував на посаді начальника відділу матеріально-технічного постачання, яке згідно наказу від 27.10.2020 року було скасоване.
Відповідно до наказу № 556 від 21.12.2020 року робоче місце начальника відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 з 22.12.2020 року було переміщене до кабінету заступника директора рудника з виробництва рудника 1.3 будівлі нарядної.
В новий відділ постачання були переведені всі його підлеглі, які раніше займали посади у відділі матеріально-технічного постачання, його заступник став начальником нового відділу, а його звільнили. 
Доводи апеляційної скарги відповідача - Державного підприємства «Артемсіль» про те, що розглядаючи даний трудовий спір, суд першої інстанції неповно та не об`єктивно з`ясував обставини, що мають вирішальне значення для справи; при ухваленні рішення судом першої інстанції не надано жодної оцінки доказам та поясненням, на які посилався відповідач, взагалі не визначена норма права, яку порушив відповідач при проведенні процедури скорочення ОСОБА_1 та не зазначено, в чому полягає це порушення, є безпідставними, виходячи з наступного.
Відповідно до преамбули Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» передбачено, що Конституцією України кожній людині гарантовано право звернутись до суду для захисту своїх конституційних прав і свобод. Конституція має найвищу юридичну силу, а її норми є нормами прямої дії. Це зобов`язує суди при розгляді конкретних справ керуватись насамперед нормами Конституції України.   
Частиною 1 статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. 
Як вбачається із частини 6 вказаної вище статті, громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. 
Згідно з частиною 7 вказаної вище статті, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. 
Статтею 5-1 КЗпП України передбачено, що держава гарантує працездатним громадянам, які постійно проживають на території України, правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.
Частиною 1 ст.21 КЗпП України передбачено, що трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.
При проведенні звільнення працівників у зв`язку із скороченням штату на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України власником або уповноваженим ним органом повинні бути дотримані вимоги, передбачені ст. 42 та ст. 49-2 КЗпП України.
Частиною 1 ст. 49-2 КЗпП України передбачено, що  про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. 
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, при вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважене право на залишення на роботі, передбачене законодавством.
Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. У разі якщо вивільнення є масовим відповідно до статті 48 Закону України «Про зайнятість населення», власник або уповноважений ним орган доводить до відома державної служби зайнятості про заплановане вивільнення працівників. 
Відповідно до частини другої статті 40 КЗпП України звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.
Власник є таким, що належно виконав вимоги ч.2 ст.40, ч.3 ст.49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо. При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював. Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.
Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 161/9976/16-ц, провадження № 61 – 15173 св 18.  
Виходячи з нормативного тлумачення частини першої статті 40, частини першої та третьої статті 49-2 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці зобов`язаний запропонувати працівникові всі наявні вакантні посади, які він може обіймати відповідно до своєї кваліфікації.
Власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.
Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30 червня 2021 року у справі № 712/4018/20, провадження № 61 – 1474 св 21.  
Однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.
Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 травня 2020 року у справі № 263/15680/17, провадження № 61 – 6979 св 19.   
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що звільнення позивача з роботи було проведено з порушенням вимог закону.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). 
Апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
Доводи апеляційної скарги відповідача - Державного підприємства «Артемсіль» про те, що позивач ОСОБА_1 неодноразово був запрошений на засідання комісії, де йому 23.11. 2020 року, 02.12.2020 року, 08.12.2020 року, 22.12.2020 року, 18.01.2021 року, 25.01.2021 року запропоновані наявні вакансії, однак останній від запропонований посад відмовився під особистий підпис і враховуючи, що позивач не виявив бажання перевестися на іншу посаду, його 25.01.2020 року звільнено на підставі пункту 1 статті 40 КЗпП України, є безпідставними, виходячи з наступного.
Повідомленням від 23.11.2020 року ОСОБА_1 було повідомлено про засідання комісії щодо скорочення, яке буде проводитися 23.11.2020 року о 14.00 годі в адміністративній будівлі підприємства в кабінеті 317 та запропоновано ознайомитися із переліком вакансій, які були наявні на підприємстві на поточний момент.
Станом на 23 листопада 2020 року по ДП «Артемсіль» існували вакансії по рудникам № 1,3; № 8, РСУ; ВАТЦ; Управління; Руднику № 4, Руднику № 7, всього 12 вакансій. 
Відповідно до списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під номером 2 значиться ОСОБА_1 . Згідно вказаного списку ОСОБА_1 були запропоновані наявні вакансії підприємства станом на 23.11.2020 року, від запропонованих посад ОСОБА_1 відмовився.
Вакансій, які позивач може обіймати відповідно до своєї кваліфікації, роботодавцем не було запропоновано позивачу.
Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 2 від 02.12.2020 року слухали ОСОБА_5 про скорочення посади ОСОБА_1 - начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», а також ОСОБА_4 , яка запропонувала ОСОБА_1 - начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», всі наявні вакансії по підприємству станом на 02.12.2020 року.
Відповідно до переліку вакансій станом на 02.12.2020 року по ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник №1,3 - виробнича одиниця з затарювання солі: прибиральник виробничих приміщень 1 штатна одиниця, виробнича дільниця з помелу, переробки та навантаження солі – складач поїздів – 1 штатна одиниця. Рудник № 4, дільниця гірничих робіт: електрослюсар (слюсар) та з ремонту устаткування, 4р. (електрик) 1 штатна одиниця.
Згідно списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під № 2 значиться ОСОБА_1 , який був ознайомлений з переліком вакансій станом на 02.12.2020 року, від запропонованих посад відмовився.
Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 3 від 08.12.2020 року слухали ОСОБА_5 про скорочення посади ОСОБА_1 , начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», а також ОСОБА_4 , яка запропонувала ОСОБА_1 , начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», всі наявні вакансії по підприємству станом на 08.12.2020 року.
Відповідно до переліку вакансій станом на 08.12.2020 року по ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник №1,3, виробнича одиниця з затарювання солі: прибиральник виробничих приміщень 1 штатна одиниця, виробнича дільниця з розфасування, та затарювання солі – слюсар ремонтник – 1 штатна одиниця. Рудник № 4, дільниця гірничих робіт: електрослюсар (слюсар) та з ремонту устаткування, 4р. (електрик) 1 штатна одиниця. Рудник № 7 дільниця гірничих робіт: електрослюсар (слюсар) та з ремонту устаткування, 4р. (електрик) 1 штатна одиниця. Дільниця з помелу, переробки та навантаження солі: прибиральник території – 0,75 штатної одиниці. РБУ – допоміжна дільниця: комірник-1 одиниця. ДАТЦ: машиніст автовишки та автогідропідіймач, 5 р. – 1 штатна одиниця.
Згідно списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під № 2 значиться ОСОБА_1 , який був ознайомлений з переліком вакансій станом на 08.12.2020 року, від запропонованих посад відмовився.
Відповідно до наказу № 556 від 21.12.2020 року робоче місце начальника відділу матеріально-технічного постачання ОСОБА_1 з 22.12.2020 року було переміщене до кабінету заступника директора рудника з виробництва рудника 1.3 будівлі нарядної.
Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 4 від 22.12.2020 року слухали ОСОБА_5 про скорочення посади ОСОБА_1 , начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», а також ОСОБА_4 , яка запропонувала ОСОБА_1 , начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», всі наявні вакансії по підприємству станом на 22.12.2020 року.
Відповідно до переліку вакансій станом на 22.12.2020 року по ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник №1,3, дільниця гірничих робіт; виробнича дільниця з помелу, переробки та навантаження солі: відділення з помелу та переробки солі – контролер харчової продукції; машиніст конвеєра, стовбуровий (підземний), зайнятий на поверхні шахти; грохотник; прибиральник виробничих приміщень. Служба з ремонту та налагоджування устаткування, відділення залізничного транспорту. Виробнича дільниця з розфасування та затарювання солі: служба з ремонту та налагоджування устаткування; відділення з розфасування солі. Будівельний цех: маляр. АПК: місця, заброньовані для прийняття інвалідів. Рудник № 4: дільниця гірничих робіт; ставбур; комбайнова виїмка солі; Електропідстанція: електромонтер з ремонту та обслуговування електроустаткування. Виробнича дільниця з помелу, переробки та навантаження солі: відділення з розфасування та затарювання солі. Рудник № 7 загальнорудничий персонал. Виробнича одиниця з помелу, переробки та навантаження солі; виробнича дільниця з розфасування та затарювання солі; будівельний цех; дільниця гірничих робіт; механічний цех поверхневого комплексу. Рудник № 8: Виробнича одиниця з помелу, переробки та навантаження солі; парокотельня; дільниця гірничих робіт; АПК; виробнича дільниця з розфасування та затарювання солі. РБУ: допоміжна дільниця: будівельна дільниця; АПК; ДАТЦ. Управління: спорткомплекс, ВЕБ охорона, господарський відділ, Центральна лабораторія, відділ постачання, склади.
Згідно списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під № 2 значиться ОСОБА_1 , який був ознайомлений з переліком вакансій станом на 22.12.2020 року, від запропонованих посад відмовився.
Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 1 від 18.01.2021 року слухали ОСОБА_5 про скорочення посади ОСОБА_1 , начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», а також ОСОБА_4 , яка запропонувала ОСОБА_1 , начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», всі наявні вакансії по підприємству станом на 18.01.2021 року.
Відповідно до переліку вакансій станом на 18.01.2021 року по ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник №1, 3, рудник № 4; рудник № 7; рудник № 8 РБУ, ДАТЦ, Управління, всього 125,2 вакансій, з них 48,1 тимчасові, 3,6- інвалідні.
Згідно списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під № 2 значиться ОСОБА_1 , який був ознайомлений з переліком вакансій станом на 18.01.2021 року, від запропонованих вакансій відмовився.
Згідно протоколу засідання комісії щодо скорочення посад працівників управління ДП «Артемсіль» через зміну структури підприємства № 2 від 25.01.2021 року слухали ОСОБА_5 про скорочення посади ОСОБА_1 , начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», а також ОСОБА_4 , яка запропонувала ОСОБА_1 , начальнику відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль», всі наявні вакансії по підприємству станом на 25.01.2021 року, ОСОБА_1 який ознайомлений із переліком запропонованих вакансій станом на 25.01.2021 року, відмовився. Комісія вирішила - у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 від запропонованих вакансій станом на 25.01.2021 року відмовився, звільнити начальника відділу матеріально-технічного постачання ДП «Артемсіль» ОСОБА_1 з 25.01.2021 року відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України. 
Відповідно до переліку вакансій станом на 25.01.2021 року по ДП «Артемсіль» існували вакансії: рудник №1,3, рудник № 4; рудник № 7; рудник № 8 РБУ, ДАТЦ, Управління, всього 126,9 вакансій, з них 47,65 тимчасові, 4,2- інвалідні.
Згідно списку працівників, які підлягають скороченню в управлінні ДП «Артемсіль» під № 2 значиться ОСОБА_1 , який був ознайомлений з переліком вакансій станом на 25.01.2021 року, від запропонованих посад відмовився.
Наказом № 10 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 25.01.2021 ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділу матеріально-технічного постачання у зв`язку зі скороченням штату або чисельності працівників з виплатою місячної допомоги на підставі п.1 ст. 40 КЗпП України, наказ № 383к від 27.10.2020 року.
Згідно витягу зі штатного розпису станом на 25.01.2021 року керівників, професіоналів, фахівців та службовців відділу постачання ДП «Артемсіль» Міністерства розвитку економіки, торгівлі, та сільського господарства України на 2021 рік, штатним розписом передбачений підрозділ управління закупівель та тендерних процедур, відділ постачання зі складом: начальник відділу - 1 одиниця; заступник начальника відділу-1 одиниця; провідний інженер-1 одиниця; інженер-6 одиниць; інженер-4 одиниці; експедитор-1 одиниця, усього за штатом 14 одиниць персоналу. 
Тобто, відповідач вимоги, передбачені ст. 49-2 КЗпП України не виконав, оскільки не запропонував ОСОБА_1 роботи за відповідною професією чи спеціальністю.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач створив умови для зайняття вказаних посад у новоствореному відділі та ухилився від здійснення пропозиції щодо переведення ОСОБА_1 на посади у відділі постачання. Позивач відповідає кваліфікаційним вимогам, що ставляться до осіб, які претендували на зайняття вказаних посад у відділі.
Доводи апеляційної скарги відповідача - Державного підприємства «Артемсіль» про те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги обставини відносно застосування положень статті 42 КЗпП України лише до працівників, які обіймають ідентичні (тотожні, однакові) посади, посада начальника відділу матеріально-технічного постачання була єдиною на підприємстві, тож застосування у такому випадку положень статті 42 КЗпП України до позивача є помилковим, є безпідставними, оскільки судом першої інстанції в рішення вказано, що реалізація переважного права на залишення на роботі з урахуванням стажу та досвіду роботи працівника може мати місце у ситуації, коли скорочення штату стосується кількох аналогічних посад, а скороченню підлягає лише посада позивача.
Доводи апеляційної скарги відповідача - Державного підприємства «Артемсіль» про те, що ДП «Артемсіль» виконані усі вимоги, встановлені статтею 22 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статтями 49 -2, 49 – 4 КЗпП України та пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року, є безпідставними, виходячи з наступного. 
Як вбачається із пункту 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» (із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.04.1994 року; № 18 від 26.10.1995 року, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за п. 1 ст. 40 КЗпП, суди зобов`язану з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за 2 місяці про наступне вивільнення.
Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України станом на день попередження позивача про майбутні зміни: 1) позивач повинен був бути ознайомлений з переліком усіх вакантних посад, у тому числі у зазначеному відділі; 2) позивачу повинна була бути запропонована будь-яка з вказаних вакантних посад, рівнозначна тій, яку він займав, або нижча за його згодою.
Штатним розписом передбачений підрозділ управління закупівель та тендерних процедур, відділ постачання зі складом: начальник відділу - 1 одиниця; заступник начальника відділу-1 одиниця; провідний інженер-1 одиниця; інженер-6 одиниць; інженер-4 одиниці; експедитор-1 одиниця, усього за штатом 14 одиниць персоналу, але позивачу вказані вище посади не були запропоновані.
Як вбачається із пояснень в судовому засіданні апеляційного суду позивача ОСОБА_1 , першим повідомленням про його скорочення відповідно до наказу № 383 к від 27.10.2020 року змінена штатність підприємства, повністю був ліквідований відділ матеріально-технічного постачання разом з начальником та підлеглими, цим же наказом був створений новий відділ  із заміненою назвою – Управління закупівель та тендерних процедур, відділ постачання, але жоден із працівників вказаного вище відділу не отримав повідомлення про скорочення, тільки позивач. Всі інші працівники були переведені, крім нього; цього ж дня позивач був відсторонений від його трудових обов`язків, керівництво відділом здійснював його заступник. Позивач весь час до звільнення сидів у кабінеті, був позбавлений зв`язку та комунікацій, комп`ютерної системи, не отримував будь-яких завдань та розпоряджень. Протягом місяця з 27.10.2020 року по 23.11.2020 року всі нові відділи були створені згідно наказу № 383 к та були укомплектовані. Коли керівництво Державного підприємства «Артемсіль» звернуло увагу на те, що позивачу за цей період не запропоновано відповідно до закону посади, був виданий наказ № 437 к від 23.11.2020 року про внесення змін до наказу по ДП «Артемсіль» від 27.10.2020 року № 383к «Про затвердження структури підприємства та пов`язаних з цим заходів», пункт 8 якого викладений в новій редакції: утвореній комісії стати до роботи у термін з 23 листопада 2020 року. У зв`язку з тим, що строк початку роботи комісії встановлено з 23.11.2020 року, раніше  надані персональні попередження вважати недійсними. З цього дня позивачу стали пропонувати нові вакансії, в основному прибиральника та некваліфіковані роботи. В період після винесення судом першої інстанції рішення після його поновлення на роботі, директор  Державного підприємства «Артемсіль» знову підписала наказ від 02.09.2021 року про його скорочення з підприємства та позивача перевели у неопалювальне приміщення і до теперішнього часу він знаходиться там, нічого не робить, приходить та йде з роботи, до Управління його не пускають, лише за паспортом та в супроводі охорони.
У Постанові Верховного Суду від 31 січня 2018 року у справі № 824/3229/14а викладено висновок про те, що зміни в організації виробництва і праці не можуть бути підставою зловживань та незаконного звільнення працівників, а незначні розширення в діяльності відповідача не є змінами в організації виробництва та праці. Тобто, скорочення чисельності або штату працівників, безумовно, є правом роботодавця, однак це не має бути підставою для зловживань та незаконного звільнення працівника.
Вказане вище співпадає з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 761/25605/17, провадження № 61 – 12187св19.
Статтею 17 Додатку № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами та доповненнями)  передбачено, що жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. 
Частиною 1 статті 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про задоволення позовних вимог позивача. 
На підставі викладеного вище, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року і задоволення апеляційної скарги Державного підприємства «Артемсіль» немає.
Керуючись ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Артемсіль» залишити без задоволення, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 липня 2021 року - без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді:

Повний текст постанови складений 28 жовтня 2021 року

Суддя:                                           О.Д.Канурна