ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
01 листопада 2021 року           справа №200/5961/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,  
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі  № 200/5961/21 (головуючий І інстанції Чекменьов Г.А. ) за позовом  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  до  Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків)  про визнання протиправними та скасування постанов від 07.05.2021 року про накладення штрафу в розмірі 10200,00 грн. у ВП № 59427506 ,- 

                                                               УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07 травня 2021 року у розмірі 10200 грн по ВП №59427506, винесену старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіриком С.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №200/1294/19-а, виданого 31 травня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05 квітня 2021 отримав копію постанови про відкриття ВП № 59427506 про необхідність виконання по 16 квітня 2021 року включно судового рішення у справі №200/1294/19-а. Позивачем подано заяву з документами щодо виконання рішення суду, проте 12 травня 2021 року отримано постанову про накладення штрафу від 07 травня 2021 року. Зазначає, що відповідач, при винесенні спірної постанови, не перевірив стан виконання та не провів жодних дій щодо встановлення можливості виконання рішення суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області. Таким чином, у державного виконавця відсутні правові підстави для винесення постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги. 
Обґрунтування апеляційного скарги. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року по справі №200/4865/21 визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 06 квітня 2021 року у розмірі 5100 грн по ВП №59427506, винесену державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Таким чином, відсутні правові підстави для застосування положень частини другої статті 75 Закону №1404 та накладення штрафу у розмірі 10200 грн. 
Виділення коштів із Державного бюджету на фінансування судового рішення не залежить від волі Головного управління і вимагати від нього дій, які виходять за межі його повноважень, не має правових підстав. 
Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання пенсійних коштів. 
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі №200/1294/19-а визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018 року по 31.12.2018 року.
Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області 15 січня 2020 направлено в Пенсійний фонд України лист № 0500-0301-9/180, у якому Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.03.2019 по справі №200/1294/19-а Головне управління зобов`язане виплатити ОСОБА_1 пенсійні кошти, що належать отримувачу за період з 01.05.2018 по 31.12.2018. На виконання вимог рішення суду Головним управлінням проведено нарахування пенсії гр. ОСОБА_1 за період з 01.05.2018 по 31.12.2018 в сумі 53 046, 56 грн. Враховуючи наведене, просив вирішити питання виділення коштів на виконання рішення суду в сумі 53 046,56 грн. (а.с. 5).
Постановою старшого державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Сіриком Станіславом Володимировичем від 01.07.2019 року ВП № 59427506 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 200/1294/19-а, виданого 31.05.2019 року про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області відновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018 по 31.12.2018 (з.б. а.с. 6).
Вказана постанова була направлена позивачу повторно супровідним листом № 17.19-20/24896 від 01 квітня 2021 року та отримано Головним управлінням ПФУ в Донецькій області 05.04.2021 року, відповідно до реєстраційного номеру № 763/14 (а.с. 6), інших доказів відправлення позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження суду не надано.
06 квітня 2021 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сіриком С.В. винесено постанову про накладення штрафу за ВП № 59427506 за невиконання рішення суду накладено на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 гривень (а.с. 9-10).
Вказана постанова була направлена позивачу супровідним листом № 25591 від 06.04.2021 року та отримано Головним управлінням ПФУ в Донецькій області 13.04.2021 року, відповідно до реєстраційного номеру № 812/14 (а.с. 9-10).
14 квітня 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області направлено відповідачу лист № 0500-0302-5/8617 на виконання постанови, яким повідомлено, що заборгованість по пенсії за період з 01.05.2018 року по 31.12.2018 у сумі 53 046,56 грн. обліковується в органі, що здійснює пенсійні виплати та виплачується на умовах окремого порядку, передбаченого згідно постанови КМУ. Також зазначає, що заборгованість нараховано, просить закінчити виконавче провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.(а.с. 7).
07.05.2021 року старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сіриком С.В. прийнято постанову про накладення штрафу у ВП 5942706 за повторне невиконання рішення сулу на накладено на боржника штраф у розмірі 10200 грн. 
Не погоджуючись із вказаною постановою про накладення штрафу позивач звернувся до суду.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не доведена належними та допустимими доказами відсутність його вини у невиплаті пенсії за виконавчим листом №200/1294/19-а у межах виконавчого провадження ВП №59427506.
Оцінка суду. 
Згідно ст. 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом статті 14 КАС України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом
Згідно статті 255 КАС України постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
Частиною 1 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з п. 1, п. 16 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Відповідно до приписів  ч. 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).
За приписами ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
За унормуванням ч. ч. 1, 2 статті 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз вказаних норм свідчить, що підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин.
При цьому, на момент прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановлений факт невиконання боржником рішення суду у встановлений законодавством строк, з приводу якого здійснюються заходи на його виконання. 
Обов`язковою умовою накладення державним виконавцем штрафу є невиконання судового рішення боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього. 
Поважними причинами невиконання рішення суду в розумінні норм України "Про виконавче провадження" можуть вважатися обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.
Таким чином, встановлення таких обставин як: невиконання судового рішення чи наявність поважних причин такого невиконання, необхідно здійснювати в кожному конкретному випадку індивідуально, а обов`язок з`ясування цих обставин покладено на державного виконавця.
Матеріали справи свідчать, що спірною постановою відповідача на позивача накладено штраф на підставі статті 75 Закону № 1404-VIII, тобто за повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.
При цьому, судом встановлено, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 червня 2021 року у справі №200/4865/21-а, яке набрало законної сили, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення штрафу від 06 квітня 2021 року у розмірі 5100 гривень по виконавчому провадженню № 59427506, винесену старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Сіриком С.В. при примусовому виконанні виконавчого листа № 200/1294/19-а, виданого 31 травня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом.
Таким чином, скасування в судовому порядку постанови від 06 квітня 2021 року про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. виключає накладення штрафу за повторне невиконання боржником рішення без поважних причин, оскільки в даному випадку відсутня повторність, чого не врахував відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови  та суд першої інстанції. 
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
За таких обставин, беручи до уваги надані сторонами докази в їх сукупності та враховуючи, що правомірність дій відповідачем не доведена, суд апеляційної інстанції дійшов  висновку про обґрунтованість пред`явленого позову.
Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, суд, керуючись п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області звернулось із позовом у цій справі не як суб`єкт владних повноважень на виконання покладених на нього функцій (завдань), а як юридична особа публічного права, а тому розподіл понесених позивачем у цій справі судових витрат слід здійснювати в загальному порядку.
Враховуючи наведене сплачений позивачем при поданні позову та апеляційної скарги судовий збір в розмірі 5675 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.
Керуючись ст. ст. , 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі  № 200/5961/21 - задовольнити. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25 червня 2021 року у справі  № 200/5961/21 - скасувати. 
Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу від 07 травня 2021 року у розмірі 10200 грн по ВП №59427506, винесену старшим державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Сіриком С.В., при примусовому виконанні виконавчого листа №200/1294/19-а, виданого 31 травня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (код ЄДРПОУ 34974684) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ 13486010) судовий збір у розмірі 5675 (п`ят тисяч шістсот сімдесят п`ять) грн.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття  01 листопада 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 01 листопада  2021 року.

Головуючий суддя                                                                                 І.Д. Компанієць

Судді                                                                                           Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                  А.В. Гайдар