ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2021 року          м.Дніпро         Справа №  5013/458/11 (912/596/21)
Центральний   апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого   судді:   Мороза В.Ф. - доповідач,
суддів: Вечірко І.О., Чередко А.Є.
cекретар судового засідання Кандиба Н.В.

розглянувши апеляційні скарги Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" та Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон"  на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 (суддя Глушков М.С.)

у справі № 5013/458/11 (912/596/21)
за позовом Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон", с. Івано-Благодатне, Кіровоградський район, Кіровоградська обл.                                                                                                                                                                                              
до: відповідача 1 - Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград", м. Кропивницький
відповідача 2 - Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" ,    м. Кропивницький
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Партнер-МК", м. Кропивницький                                                                                                                                              
про витребування майна, -

ВСТАНОВИВ:
Постановою від 20.04.2011 господарський суд визнав ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута на дванадцять місяців.
Ухвалою від 05.12.2017 ліквідатором банкрута - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" призначено арбітражного керуючого Кардаша В.С.
Від арбітражного керуючого Кардаша В.С. в інтересах Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" надано позовну заяву до Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ", яка містить такі вимоги:
- витребувати з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" 13/100 частки смесителя ДС-158, інв№108/321 та повернути його у власність Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон";
- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ"87/100 частки смесителя ДС-158, інв№108/321 та повернути його у власність Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон", з покладенням на відповідачів судових витрат.
Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у задоволені позову відмовлено. Стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" на користь держави    2 270,00 грн. судового збору.
Приватним підприємством "Онлайн-Буд Кіровоград" подано апеляційну скаргу, згідно якої просить змінити рішення Господарського суду Кіровоградської області    від 05.07.2021 по справі №5013/458/11 (912/596/21) виклавши його мотивувальну частину в редакції поданої апеляційної скарги.
В обґрунтування поданої скарги апелянт зазначає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.
Наголошує, що висновок суду про те, що асфальтозмішувальна установка ДС-158 VIII розташована на земельній ділянці за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Руслана Слободянюка, буд. 213г не відповідає фактичним обставинам справи.
За твердженням скаржника, місцевий господарський суд залишив поза увагою той факт, що на підставі акту зносу від 23.05.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про знищення об`єктів за реєстраційним № 86737553101, до яких, в тому числі, належала асфальтозмішувальна установка ДС-158 VIII.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2021 відмовлено Приватному підприємству "Онлайн-Буд Кіровоград" у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі №5013/458/11 (912/596/21). Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" на рішення Господарського суду Кіровоградської    області від 05.07.2021 залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору у сумі 3 405,00 грн. та докази надіслання апеляційної скарги з додатками на адресу арбітражного керуючого та Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-МК".
На виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі №5013/458/11 (912/596/21) апелянтом до матеріалів справи надано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору та докази надіслання апеляційної скарги з додатками на адресу арбітражного керуючого та Товариства з обмеженою відповідальністю "Партнер-МК".
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі №5013/458/11 (912/596/21), розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін.
Закритим акціонерним товариством "Кіровоградасфальтобетон" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Кардаша В.С. також подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 по справі №5013/458/11 (912/5596/21) та ухвалити нове рішення про задоволення позову.
Апеляційна скарга ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" мотивована тим, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.
Наголошує, що судом при винесення рішення не враховано, що позивачем заявлено вимогу про витребування асфальтозмішувальної установки ДС-158 VIII, яка має статус рухомого майна.
Скаржник стверджує, що спірне майно продовжує знаходитися за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Руслана Слободянюка, буд. 213г, перебуваючи у протиправному володінні відповідачів, які шляхом внесення та виключення записів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, всіляким чином намагалися приховати його від позивача з метою неповернення його законному власнику.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2021 апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Кардаша В.С. на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі №5013/458/11 (912/596/21) залишено без руху та надано скаржнику строк 10 днів з дня вручення ухвали усунути недоліки апеляційної скарги, а саме: подати до апеляційного суду належні докази сплати судового збору у сумі 3 405,00 грн.
На виконання ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 18.08.2021 у справі №5013/458/11(912/596/21) апелянтом до матеріалів справи надано клопотання з доказами сплати судового збору.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 20.09.2021 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Кардаша В.С. на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021    по справі №5013/458/11 (912/596/21).
Об`єднано апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Кардаша В.С. на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021    по справі №5013/458/11 (912/596/21) в одне апеляційне провадження для спільного розгляду з апеляційною скаргою Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021    по справі №5013/458/11 (912/596/21); розгляд апеляційної скарги призначено у судове засідання з викликом сторін на 28.10.2021 о 14 год. 30 хв. 
11.10.2021 року до Центрального апеляційного господарського суду від ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" Кардаша В.С. надійшов відзив, в якому він просить апеляційну скаргу ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" залишити без задоволення. 
Від ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" Кардаша В.С та представника Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" надійшли клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 25.10.2021 вирішено судове засідання у справі, призначене на 28.10.2021 о 14:30 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для    ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" Кардаша В.С. та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
У судовому засіданні 28.10.2021 колегія суддів, порадившись на місці, оголосила про відкладення судового засідання на 25.11.2021 на 14:30 год.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 28.10.2021 повідомлено учасників справи про судове засідання у справі, яке відбудеться 25.11.2021 р. о 14:30 год.
Від Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" надійшло клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду у справі.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 09.11.2021 вирішено судове засідання у справі, призначене на 25.11.2021 о 14:30 год. провести в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду із забезпеченням її проведення для    Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" та ліквідатора Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" Кардаша В.С. з використанням власних технічних засобів в системі відеоконференцзв`язку "EasyCon" (https://vkz.court.gov.ua/).
Судове засідання 25.11.2021 року проводилося в режимі відеоконференції за участю арбітражного керуючого та представника відповідача-2, які приймали участь поза межами суду.
Відповідач-1 та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, уповноважених представників не направили.
Частиною 12 ст. 270 ГПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Пунктом 2 ч. 3 ст. 202 ГПК України визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Враховуючи те, що суд не визнавав обов`язковою явку учасників справи, а в матеріалах справи мають місце докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання по розгляду апеляційних скарг, зважаючи на необхідність дотримання розумних строків розгляду справи, констатуючи достатність матеріалів для апеляційного перегляду справи, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами та без участі представників відповідача-1 та третьої особи.
Апеляційним судом було здійснено всі необхідні дії, що сприяли в реалізації сторонами принципу змагальності та забезпечення процесуальної можливості для висловлення учасниками справи своєї позиції щодо вимог апеляційної скарги.
Арбітражний керуючий у судовому засіданні 25.11.2021 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. При цьому, щодо задоволення апеляційної скарги ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" заперечив, в тому числі з підстав, викладених у відзиві. Представник ТОВ "АБ-ЮГ висловив свої заперечення проти апеляційної скарги ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", натомість підтримав апеляційну скаргу ПП "Онлайн-Буд Кіровоград", наполігши на необхідності її задоволення.
Апеляційний господарський суд, заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні учасників справи, їх представників, дослідивши наявні у справі докази, оцінивши повноту та об`єктивність встановлених обставин та висновки місцевого господарського суду, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційні скарги належить задовольнити частково з наступних підстав.
Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03.10.2017р. №2147-VIII викладено Господарський процесуальний кодекс України у новій редакції, яка набрала чинності 15.12.2017р..
Відповідно до ч. 6 ст. 12 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку, передбаченому цим Кодексом для позовного провадження, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".
Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу України з процедур банкрутства від 18.10.2018 № 2597-VIII (зі змінами, що набрав чинності 21.10.2019р.) провадження у справах про банкрутство регулюється цим Кодексом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законами України.
Відповідно до ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, постановою від 20.04.2011 господарський суд визнав ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута на дванадцять місяців.
Ухвалою від 18.12.2013 господарський суд призначив ліквідатором ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" арбітражного керуючого Белашова К.В.
Ухвалою від 16.05.2017 господарський суд, клопотання № 02-01/1483 від 16.03.2017 ліквідатора, арбітражного керуючого Белашова К.В. задовольнив. Продовжив строк ліквідаційної процедури банкрута ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" на шість місяців. Зобов`язав ліквідатора, арбітражного керуючого Белашова К.В. після завершення усіх розрахунків з кредиторами подати господарському суду звіт та ліквідаційний баланс банкрута, що відповідають вимогам Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон).
Ухвалою від 05.12.2017 господарський суд заяву №02-01/1635 від 06.10.2017 ліквідатора, арбітражного керуючого Белашова К.В. задовольнив. Припинив обов`язки арбітражного керуючого Белашова К.В. в якості ліквідатора ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" з 05.12.2017. Призначив ліквідатором банкрута - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" арбітражного керуючого Кардаша В.С.
22.02.2021 від арбітражного керуючого Кардаша В.С. в інтересах Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" надійшла позовна заява до Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ", яка містить такі вимоги:
- витребувати з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" 13/100 частки смесителя ДС-158, інв№108/321 та повернути його у власність Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон";
- витребувати з чужого незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ"   87/100 частки смесителя ДС-158, інв№108/321 та повернути його у власність Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон", з покладенням на відповідачів судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог арбітражний керуючий зазначив, що Закрите акціонерне товариство "Кіровоградасфальтобетон" є законним власником смесителя ДС-158, інв№108/321, який незаконно перебуває у володінні відповідачів, а  тому позов підлягає задоволенню.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №114919596 від 22.02.2018 за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г знаходиться VIII- ДС-158, власником якого є відповідачі-Приватне підприємство "Онлайн-Буд Кіровоград" у розмірі 13/100 частки та Товариство з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" у розмірі 87/100 частки (яка була внесена ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" до статутного капіталу ТОВ "АБ-ЮГ").
За твердженням арбітражного керуючого Кардаша В.С., ним 19.05.2020 під час візуального огляду території (м. Кропивницький, вул. Слободянюка  Руслана, 213г (колишня вулиця Терешкової Валентини) було виявлено наявність на території смеситель ДС-158.
В свою чергу, відповідачі вказані обставини заперечили зазначивши, що вказане спірне майно знищене та не перебуває у власності чи володінні останніх.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №250135063 від 26.03.2021 за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г не знаходиться спірне майно, а самеVIII- ДС-158.
Однак, арбітражний керуючий вважає, що спірне майно, яке належить Закритому акціонерному товариству "Кіровоградасфальтобетон", фактично є в наявності та перебуває у володінні відповідачів без належної правової підстави.
Наведене і стало підставою виникнення спору та звернення з даним позовом.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідачами не доведено знищення спірного майна або наявності іншого смесителя ДС-158, ніж той що належав ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", проте, звертаючись до суду з позовом про витребування з чужого незаконного володіння майна, позивачем не вірно обраний спосіб захисту, оскільки вказане спірне майно, а саме смеситель ДС-158 інв№108/321 не зареєстроване за відповідачами, відтак в позові слід відмовити.
Апеляційний господарський суд частково не погоджується з даними висновками місцевого господарського суду та зазначає з приводу викладених в апеляційних скаргах доводів наступне.
Предметом розгляду даної судової справи є вимоги ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Кардаша В.С. до ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ" про витребування майна в порядку статей 387, 388 ЦК України.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, постановою від 20.04.2011 господарський суд визнав ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" банкрутом, відкрив ліквідаційну процедуру щодо банкрута на дванадцять місяців
ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" є заставним кредитором боржника, його вимоги в розмірі 5 357 234,75 грн включені до реєстру вимог кредиторів у першу чергу задоволення.
Підставою для визнання таких вимог стало невиконання банкрутом грошових зобов`язань, що  випливають із кредитного договору від 04.12.2007.  
На забезпечення виконання зазначених грошових зобов`язань 04.12.2007 між ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" (Іпотекодержатель) та ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (Іпотекодавець) було укладено іпотечний договір № 107і/1207, відповідно до якого іпотекодавець передає в заставу іпотекодержателю комплекс будівель, розташований за адресою: м. Кіровоград вул. Терешкової Валентини 213-A (далі - комплекс будівель) заставною вартістю 3440000 грн.
Крім того, відповідно до договору застави основних засобів № 10903/1207 від 04.12.2007 року, укладеного між тими ж сторонами, ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" передав в заставу ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" асфальтозмішувальну установку ДС-158 за узгодженою вартістю 210 000,00 грн.
09.06.2011р. між ліквідатором банкрута Набок А.Д. (замовник) та ПП " Експертне агенство" (виконавець) укладено договір на проведення робіт по підготовці до продажу та продаж на аукціоні майна, в т.ч. змішувач ДС-158 початковою вартіcтю 60000 грн., що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. Валентини Терешкової, 213.
Укладенню договору передував лист ліквідатора з проханням  реалізувати на аукціоні майно, в т.ч. і змішувач ДС-158, що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. В. Терешкової 213-А.
Службовим листом від 06.07.2011р. виконавець повідомив замовника про те, що аукціон 09.06.2011р. не відбувся в зв`язку з відсутністю покупців.
Листом від 07.07.2011р. ліквідатор  просив  реалізувати на аукціоні повторно зі знижкою на 30 % майно, в т.ч. і змішувач  ДС-158, що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул.  Терешкової 213-А.
07.07.2011р. між ліквідатором банкрута Набок А.Д. (замовник)  та ПП " Експертне агенство" (виконавець) укладено договір на проведення робіт по підготовці до продажу та продаж на аукціоні майна, в т.ч. змішувача ДС-158 зі знижкою на 30 % , що знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. Валентини Терешкової, 213.
В Кіровоградській обласній  щотижневій рекламно-інформаційній газеті "Лідер" N 42 від 08.07.2011р. ПП "Експертне агенство" здійснило оголошення про проведення 25.07.2011р. повторно зі знижкою на 30 % аукціону з продажу майна банкрута ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" в т.ч. змішувача ДС-158  початковою вартість продажу 42000 грн.,  що знаходиться за адресою м. Кіровоград  вул. Валентини Терешкової, 213.
Результати аукціону 25.07.2011р. по продажу майна банкрута - лот N 1. Змішувач ДС-158, 1976р. випуску, інвентарний номер 108/321, який знаходиться за адресою м. Кіровоград вул. В.Терешкової, 213, оформлені протоколом N 1, в якому зазначено переможця аукціону ФОП Осадчого С.О. та ціну продажу - 55440 грн.
За результатом  аукціону з продажу майна банкрута, 25.07.2011 між ліквідатором ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон"  Набоком А.Д. та ФОП Осадчим С.О. було укладено в довільній формі договір купівлі-продажу смесителя ДС-158, інв. № 108/321, згідно з протоколом № 1 аукціону від 25.07.2011 за ціною продажу 55 440,00 грн.
Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015 у справі №5013/458/11 визнано недійсним договір від 25.07.2011, укладений між ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", в особі ліквідатора Набока А.Д. та ФОП Осадчий С.О. купівлі-продажу смесителя ДС-158, рік випуску 1976, інв№108/321, з моменту його укладання.
Місцевий господарський суд дійшов висновку, що враховуючи ідентифікацію даного майна за інвентарним номером 108/321 та маркуванням - ДС-158, суд приходить до висновку про те, що майно за назвою асфальтозмішувальна установка, змішувач, смеситель є один і тим же майном, що продано згідно спірного договору від 25.07.2011р.
Відтак, з метою уникнення непорозумінь щодо правильного найменування спірного майна, в подальшому по тексту постанови буде використовуватися точна та правильна назва асфальтозмішувальна установка ДС-158, інв№108/321.
З метою повернення зазначеного майна, 27.08.2015, арбітражним керуючим Белашовим К.В., на адресу ФОП Осадчий С.О. направлений лист, яким він просив повернути смеситель ДС-158 законному власнику (т. 1 а.с. 14, 42).
На даний лист ФОП Осадчий С.О. надав відповідь (без дати) про те, що у жовтні 2012 він продав його ТОВ "Партнер-МК" (ідентифікаційний код 36952086), який останній продав його у квітні 2013 невідомій особі і місцезнаходження цього майна йому невідомо (т. 1 а.с. 15, 43).
11.09.2015 ліквідатором Белашовим К.В. на адресу ТОВ "Партнер-МК" був надісланий лист, у якому просили повідомити інформацію щодо наявності у ТОВ "Партнер-МК" смесителя ДС-158 та якщо ні, - то повідомити кому він відчужений (т. 1 а.с. 16-17, 44-46).
Відповідь на даний лист до ліквідатора не надходила.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №114919596 від 22.02.2018 за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г знаходиться VIII- ДС-158, власником якого є відповідачі-Приватне підприємство "Онлайн-Буд Кіровоград" у розмірі 13/100 частки та Товариство з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" у розмірі 87/100 частки (яка була внесена ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" до статутного капіталу ТОВ "АБ-ЮГ") (т. 1 а.с. 11-12, 38-39).
19.05.2020 арбітражним керуючим Кардаш В.С. було здійснено візуальний огляд території (м. Кропивницький, вул. Слободянюка  Руслана, 213г (колишня вулиця Терешкової Валентини) в результаті якого виявлено наявність на території асфальтозмішувальної установки ДС-158 (т. 1 а.с. 18, 47).
В свою чергу, відповідачі вказані обставини заперечили зазначивши, що вказане спірне майно знищене та не перебуває у власності чи володінні останніх.
Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №250135063 від 26.03.2021 за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г не знаходиться спірне майно, а саме асфальтозмішувальна установка ДС-158 VIII (т. 1 а.с. 111).
Дослідивши наявні у справі подані сторонами докази в їх сукупності, зокрема, твердження відповідачів про відсутність будь-яких документів щодо витребуваного майна (пояснення відповідачів від 17.05.2021) про відсутність (знищення) майна - асфальтозмішувальної установки ДС-158, на підставі акта зносу від 23.05.2018, придбання за договором купівлі-продажу від 30.04.2013 іншої асфальтозмішувальної установки (пояснення ТОВ "АБ-Юг" від 19.06.2021), копії документів наданих Відділом державної реєстрації речових прав на нерухоме майно  (т. 2 а.с. 153-225), а також докази подані позивачем, зокрема, фотографічні зображення асфальтозмішувальної установки ДС-158, яка розташована на земельній ділянці, що перебуває в користуванні ПП "Онлайн-Буд Кіровоград", надані ліквідатором ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" Кардашом В.С., протокол огляду місця події від 30.06.2021 (відповідно до якого представника поліції та ліквідатора не було допущено на територію, яка підлягала огляду за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213а/г), який було складено в рамках кримінального провадження №12020125020002613, за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України, разом з фото, яке було зроблено ліквідатором Кардашом В.С. з метою перевірки відомостей, які відображені в акті зносу від 23.05.2018, на підставі ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, судом першої інстанції встановлено наявність на земельній ділянці за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г, яка перебуває у володінні відповідачів, асфальтозмішувальної установки ДС-158 інв№108/321, яка вірогідно є спірним майном та належить на праві власності ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон". Відповідачами не доведено знищення спірного майна або наявності іншого смесителя ДС-158, ніж той що належав ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон".
В свою чергу, апелянт ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" не погоджується з такими висновками місцевого господарського суду та просить змінити мотивувальну частину оскаржуваного рішення, в тому числі виключивши з неї дані висновки.
За твердженням скаржника, місцевий господарський суд залишив поза увагою той факт, що на підставі акту зносу від 23.05.2018 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно були внесені відомості про знищення об`єктів за реєстраційним № 86737553101, до яких в тому числі, належала асфальтозмішувальна установка ДС-158 VIII, що підтверджується, зокрема, актом зносу від 23.05.2018.
Колегія суддів відхиляє вказані доводи, оскільки матеріали справи містять протокол огляду місця події від 30.06.2021, відповідно до якого представника поліції та ліквідатора не було допущено на територію, яка підлягала огляду за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213а/г, та який було складено в рамках кримінального провадження №12020125020002613, розпочатого за ознаками злочину передбаченого ст. 356 КК України.
Додатком до вказаного протоколу є фотографічні знімки з яких вбачається, що на обстежуваній території знаходяться об`єкти: котельня літ. "Н", асфальтозмішувальні установки ДС-158 VIII та IX-ДС "Тельтомат", про знищення яких стверджували відповідачі у цій справі, що об`єктивно ставить під сумнів достовірність відомостей, які відображені в акті зносу від 23.05.2018.
В свою чергу, посилання ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ" на те, що огляд місця події відбувався за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213а, що є відмінною від адреси Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г - є безпідставними, з огляду на те, що Господарським судом Кіровоградської області в ухвалі від 13.10.2017, Дніпропетровським апеляційним господарським судом в постанові від 14.11.2017 та Верховним Судом в постанові від 21.06.2018 у справі № 5013/458/11 витребовано на користь ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", в тому числі з володіння відповідачів, комплекс будівель з реєстраційним номером 55443735101, розташований за адресою: м. Кропивницький, вул. Р . Слободянюка, 213-а, й судами було встановлено, що відповідачі факт існування та попередньої державної реєстрації за позивачем таких будівель та споруд не спростували; а зміна букви в адресі спірного нерухомого майна, зміна реєстраційного номера об`єкта нерухомості з імітацією його перебудови, за наявності в натурі всіх об`єктів майнового комплексу не підтверджують зміни якості, технічних характеристик витребуваного комплексу будівель і споруд та не підтверджують створення нового об`єкта майнових прав.
Крім того, фотографічні знімки асфальтозмішувальної установки ДС-158, яка розташована на земельній ділянці, що перебуває в користуванні ПП "Онлайн-Буд Кіровоград", були зроблені ліквідатором ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" Кардашом В.С. також й 19.05.2020, зображення на яких підтверджують знаходження спірного майна на вказаній території, чим спростовуються аргументи апелянта про невідповідність дійсності висновку суду про те, що асфальтозмішувальна установка ДС-158 VIII розташована на земельній ділянці за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Руслана Слободянюка, буд. 213г. 
Частиною 3 статті 13 та частиною 1 статті 74 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Згідно ч. 1 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до приписів ч. 3 ст. 74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до статей 76, 77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Оцінивши наявні в матеріалах справи докази у сукупності та взаємозв`язку, в апеляційного суду наявні підстави вважати встановленою обставиною відсутність події зносу об`єктів, зазначених в акті зносу від 23.05.2018.
Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апелянта ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" про знищення асфальтозмішувальної установки ДС-158 VIII за адресою: Кіровоградська область, м. Кропивницький, вул. Руслана Слободянюка, буд. 213г, оскільки вказані обставини є недоведеними та спростовуються матеріалами справи.
При цьому слід зазначити, що аргументи скаржника в цій частині апеляційної скарги зводяться до переоцінки доказів та незгоди з судовими рішеннями, які набрали законної сили, в частині встановлення обставин, що стосуються предмету спору.
Таким чином, судом встановлено фактичну наявність асфальтозмішувальної установки ДС-158 інв№108/321, яка розташована на земельній ділянці за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Руслана Слободянюка, (колишня назва - Терешкової Валентини), 213г, яка на підставі договору оренди землі перебуває в оренді ПП “Онлайн-буд Кіровоград” (за даними довідок Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які наявні в матеріалах справи №5013/458/11).
Водночас, апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачем не вірно обраний спосіб захисту, оскільки вказане спірне майно, а саме асфальтозмішувальна установка ДС-158 інв№108/321 не зареєстроване за відповідачами, що підтверджується  Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №250135063 від 26.03.2021 за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г, враховуючи таке.
          Як вбачається з матеріалів справи, асфальтозмішувальна установка ДС-158 інв№108/321 належала позивачу на законних підставах та була предметом договору застави основних засобів № 10903/1207 від 04.12.2007 року, укладеного між ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (заставодавець) та ВАТ "Банк "Фінанси та кредит" (заставодержатель).
          В свою чергу, асфальтозмішувальна установка ДС-158 інв№108/321 була предметом відчуження як самостійний об`єкт рухомого майна і права власності на неї набували ФОП Осадчий С.О., ТОВ «Партнер-МК» та ПП "Онлайн-Буд Кіровоград", так і певною одиницею комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213а/г, яка відчужувалась у його складі, та, відповідно, право власності на неї набувалось не як на окремий об`єкт, а в цілому на комплекс будівель та споруд, до складу якого вона входила (ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ").
Колегія суддів зауважує, що право на захист – це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. 
Частиною 2 статті 16 ЦК України передбачено перелік способів захисту цивільних прав, які мають універсальний характер та можуть застосовуватися до всіх чи більшості суб`єктивних прав. 
Разом з тим, законодавцем передбачено, що такий перелік не є вичерпним та надано право суду захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 статті 16 ЦК України). 
Особа, законне право або інтерес якої порушено, може скористатися можливістю вибору між декількома способами захисту. 
Якщо спеціальні норми права визначають конкретні заходи з урахуванням специфіки порушеного права та характеру правопорушення, особа вправі скористатися такими способами захисту. 
Належний спосіб захисту, виходячи із застосування спеціальної норми права, повинен забезпечити ефективне використання даної норми у її практичному застосуванні – гарантувати особі спосіб відновлення порушеного права або можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Слід наголосити, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а відповідно до статті 13 зазначеної Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правовідношення.
Водночас визначений згаданою статтею засіб захисту повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 05.04.2005, заява № 38722/02).
Згідно ч. 1 ст. 2 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. 
А відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 ГПК України здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Верховний Суд неодноразово зазначав, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом належним способом. Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам необхідно виходити з його ефективності. Це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення – гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування (пункт 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 у справі № 338/180/17, постанова Верховного Суду від 12.02.2020 у справі 761/17142/15-ц).
Наведена позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Так, суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність / відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення / захисту в обраний спосіб (правова позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена в постановах від 22 січня 2019 року у справі № 912/1856/16 та від 14 травня 2019 року у справі № 910/11511/18).
Згідно з положеннями статей 2, 4, 5  ГПК України, статей 15, 16 ЦК України підставою для захисту цивільного права чи охоронюваного законом інтересу є його порушення, невизнання чи оспорення. Отже задоволення судом позову можливе лише за умови доведення позивачем відповідно до вимог процесуального законодавства обставин щодо наявності в нього відповідного права (охоронюваного законом інтересу), а також порушення (невизнання, оспорення) зазначеного права відповідачем з урахуванням належності обраного способу судового захисту (правові висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, наведені в постанові від 09.10.2018р. у справі №910/2062/18).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі № 917/1739/17 наголосила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яку правову норму необхідно застосувати для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.
При цьому згідно із ч. 1 ст. 36 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.
За приписами ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
А відповідно до ч. 4 ст. 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 03.06.2015, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.08.2015 у справі №5013/458/11 визнано недійсним договір від 25.07.2011, укладений між ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", в особі ліквідатора Набока А.Д. та ФОП Осадчий С.О. купівлі-продажу асфальтозмішувальної установки ДС-158, рік випуску 1976, інв№108/321, з моменту його укладання.
Вищевказаними судовими рішеннями щодо визнання недійсним договору купівлі-продажу від 25.07.2011, які набрали законної сили, встановлено, що майно вибуло з володіння власника – ЗАТ “Кіровоградасфальтобетон” за недійсним договором.
Матеріалами справи підтверджується, що станом 22.02.2018 за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Терешкової Валентини, будинок 213г знаходиться об`єкт VIII- ДС-158, власником якого є відповідачі-Приватне підприємство "Онлайн-Буд Кіровоград" у розмірі 13/100 частки та Товариство з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" у розмірі 87/100 частки (яка була внесена ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" до статутного капіталу ТОВ "АБ-ЮГ") (т. 1 а.с. 11-12, 38-39).
На підставі наявних в матеріалах справи фотографічних зображень та протоколу огляду, судом також встановлено, що асфальтозмішувальна установка ДС-158 інв№108/321 продовжує знаходитися на території земельній ділянці за адресою Кіровоградська область, м. Кропивницький, вулиця Руслана Слободянюка, (колишня назва - Терешкової Валентини), 213г, яка на підставі договору оренди землі перебуває в оренді ПП “Онлайн-буд Кіровоград” та фактично продовжує перебувати у володінні відповідачів, що останніми у встановленому порядку не було спростовано належними доказами.
Відповідно до положень статті 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. 
Велика Палата Верховного Суду в постанові від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц указала, що предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально визначеного майна, до особи, що незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
Однією з обов`язкових умов для задоволення віндикаційного позову є встановлення під час розгляду спорів про витребування майна, зокрема, і тієї обставини, чи перебувало спірне майно у володінні позивача, який указує на порушення своїх прав як власника, на підставах, визначених законодавством, і який на момент подання позову не є власником цього майна, однак уважає себе таким (постанова Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 р. у справі № 522/7636/14-ц).
Витребування майна шляхом віндикації на підставі статті 388 ЦК України застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема, якщо між власником і володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. 
Також, у предмет доказування у справах за такими позовами входять обставини, які підтверджують правомірність вимог позивача про повернення йому майна з чужого незаконного володіння, а об`єктом віндикаційного позову може бути лише індивідуально-визначене майно, яке існує в натурі на час подання позову.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду від 28.05.2019 у справі №924/60/18. 
У постанові від 04.07.2018 р. у справі № 653/1096/16-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що для цілей визначення наявності в особи права володіння рухомим майном, з огляду на специфіку речей в обороті, достатньо встановити факт їх фізичного утримання.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц звертає увагу на те, що власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача. Для такого витребування оспорювання наступних рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування, договорів, інших правочинів щодо спірного майна і документів, що посвідчують відповідне право, не є ефективним способом захисту права власника (див. пункт 147 постанови Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16).
При цьому Велика Палата Верховного Суду також зауважила, що з огляду на приписи статей 387 і 388 ЦК України помилковими є висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування власником земельних ділянок, які були поділені та/або об`єднані. Формування земельних ділянок їх володільцем, зокрема внаслідок поділу та/або об`єднання, з присвоєнням їм кадастрових номерів, зміною інших характеристик не впливає на можливість захисту права власності чи інших майнових прав у визначений цивільним законодавством спосіб. 
Також, у постанові від 29.05.2019 у справі №367/2022/15-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що рішення суб`єкта державної реєстрації прав про державну реєстрацію прав із внесенням відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вичерпує свою дію. А тому після внесення такого запису скасування зазначеного рішення не може бути належним способом захисту права або інтересу позивача. За певних умов таким належним способом може бути скасування запису про проведену державну реєстрацію права (див. пункт 5.17 постанови від 4 вересня 2018 року у справі № 915/127/18). Проте у випадку, коли заявлена вимога про витребування майна з чужого незаконного володіння, скасування запису про проведену державну реєстрацію права також не є належним способом захисту прав позивача.
Враховуючи усе вищевикладене, можливість застосування позивачем такого способу захисту порушеного права, як витребування асфальтозмішувальної установки ДС-158, інв№108/321 шляхом подання віндикаційного позову не пов`язується з наявністю чи відсутністю запису в Державному реєстрі прав (фактом державної реєстрації права власності відповідачів на це майно у встановленому законом порядку), а також не залежить від кількості його подальших відчужень та можливого поділу чи виділу часток.
Відтак, апеляційний суд, встановивши, що: законним, проте наразі «неволодіючим», власником спірного майна є ЗАТ “Кіровоградасфальтобетон”; вказане майно вибуло з володіння власника не з його волі іншим шляхом на підставі недійсного договору, що виключає можливість правомірного його набуття відповідачами у даній справі; ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ", у фактичному володінні яких перебуває вказане майно, не є сторонами зазначеного договору, тобто між ними та власником відсутні речово-правові відносини; вказане майно існує на теперішній час в натурі й відповідачами не спростовано належними та допустимими докази фактичної (реальної) його відсутності; доходить висновку про можливість його витребування від ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ" на користь ЗАТ “Кіровоградасфальтобетон”.
При цьому судове рішення про витребування майна з чужого незаконного володіння є належним способом захисту порушених прав власника у даній ситуації, який в достатній мірі забезпечить йому їх ефективний захист, а тому висновки суду першої інстанції в цій частині рішення є помилковими.
За таких умов, доводи апелянта ЗАТ “Кіровоградасфальтобетон” є обґрунтованими та знайшли своє підтвердження належними доказами в ході розгляду справи. 
В той же час, з матеріалів справи вбачається, що у поданому на позовну заяву відзиві відповідачі просили суд застосувати наслідки спливу строку позовної давності у справі № 5013/458/11 та відмовити у задоволенні позовних вимог (т. 1 а.с. 92-95).
Згідно ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.
Відповідно до ст. 256 ЦКУ, позовна давність – це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Як передбачено ст. 257 ЦКУ загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. 
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23.02.2006 визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За приписами частини 4 статті 11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п. 1 ст. 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме:
1) забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та
2) запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (п. 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).
Високий суд вважає, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме:
1) забезпеченню юридичної визначеності та остаточності;
2) захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень (п.137 рішення від 09.01.2013 року за заявою № 21722/11 у справі «Волков проти України»).
Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦКУ).
Отже, позовна давність є строком для пред`явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб`єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи - носія порушеного права (інтересу).
Формулювання загального правила щодо початку перебігу позовної давності пов`язане не тільки з часом безпосередньої обізнаності особи про певні обставини (факти порушення її прав), а й з об`єктивною можливістю цієї особи знати про ці обставини (зазначений висновок був сформований ще в Постанові ВСУ від 29 жовтня 2014 р. у справі № 6-152цс14).
Аналіз зазначених норм дає підстави дійти висновку про те, що як у випадку пред`явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред`явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.
Між тим, для визначення початку перебігу виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) фактори. При цьому, правило ч. 1 ст. 261 ЦКУ містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб`єктивних прав, відтак обов`язок доведення строку, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.
Аналогічні правові позиції Верховного Суду України викладені у справах №6-2469цс16 від 16.11.2016 року; №6-832цс15 від 28.09.2016 року; №6-2165цс15 від 14.09.2016 року; №6-152цс14 від 29.10.2014 року; №6-1503цс16 від 21.12.2016 року; №6-3029цс16 від 8.06.2016 року.
Статтею 267 ЦК України передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.
За змістом загальних норм права заява про застосування позовної давності може бути розглянута, якщо вона подана під час розгляду справи в суді першої інстанції.
При цьому Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності.
Зазначена правова позиція викладена у постанові ВСУ від 16 серпня 2017 року № 6-2667цс16, постановах Верховного Суду від 07 листопада 2018 року (справа № 0907/2-7453/2011, провадження № 61-6321св18), від 21 серпня 2018 року (справа № 288/1361/15-ц, провадження № 61-4212св18).
Більше того, 22.03.2017 р. розглядаючи справу № 6-3063цс16 ВСУ підтвердив правовий висновок викладений у постановах від 4 лютого, 18 березня, 24 червня 2015 року, 17 лютого 2016 року про те, що без заяви сторони у спорі позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, адже можливість застосування позовної давності пов`язана лише з наявністю про це заяви сторони.
Враховуючи той факт, що Законом не встановлено вимог щодо форми заяви сторони про сплив позовної давності… заява про її застосування може бути викладено у відзиві на позов або у вигляді окремого клопотання, письмового чи усного (позиція Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладена у постанові від 09.04.2019 у справі № 912/1104/18 та підтримана в постанові від 20.09.2019 у справі № 904/4342/18).
За приписами ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.
Суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовних вимог, звернутих позивачем до того відповідача у спорі, який заявляє про застосування позовної давності. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи було порушене право, за захистом якого позивач звернувся до суду. Якщо це право порушене не було, суд відмовляє у позові через необґрунтованість останнього. І тільки якщо буде встановлено, що право позивача дійсно порушене, але позовна давність за відповідними вимогами спливла, про що заявила інша сторона у спорі, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності у разі відсутності визнаних судом поважними причин її пропуску, про які повідомив позивач (постанови Великої Палати Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц та від 07.11.2018 у справі № 372/1036/15-ц).
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, зі збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
В свою чергу, обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів, що запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених статтею 86 Господарського процесуального кодексу України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
У пунктах 1 - 3 частини 1 статті 237 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Принцип "процесуальної рівності сторін" передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (рішення ЄСПЛ від 27.10.1993 у справі "DOMBO BEHEERB.V. v. THE NETHERLANDS").
Колегія суддів заважує, що як вбачається з досліджених матеріалів справи, ліквідатором Белашовим К.В. на протязі тривалого часу, починаючи з 2015 року (в якому було визнано недійсним договір купівлі-продажу від 25.07.2011) вживалися заходи щодо виявлення власників та місцезнаходження асфальтозмішувальної установки ДС-158, інв. №108/321, шляхом надсилання листів до різних суб`єктів господарювання, звернення до правоохоронних органів тощо (т. 1 а.с. 14-17, 42-46, т. 3 а.с. 6-7).
Також, зі змісту ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 16.05.2017 року засвідчує, що до господарського суду 16.03.2017 надійшло клопотання № 02-01/1483 від 16.03.2017 ліквідатора, арбітражного керуючого Белашова К.В. про продовження строку ліквідаційної процедури на шість місяців. Дане клопотання ліквідатора було обґрунтовано тим, що з метою формування ліквідаційної маси банкрута здійснюються відповідні заходи і крім іншого, станом на даний час, не отримано відповідей забезпеченого кредитора стосовно повернення заставного майна, ліквідатор звернувся до Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області стосовно змішувача ДС-158, рік випуску 1976, інв. № 108/321, місцезнаходження якого не встановлено.
Тобто, процедура розшуку майна тривала і в 2017 році та зумовила продовження строків ліквідаційної процедури.
ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" в особі арбітражного керуючого Кардаша В.С. звернувся із даним позовом 22.02.2021, долучивши інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №114919596 від 22.02.2018, яка підтверджувала наявність спірного майна у фактичному володінні ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ".
Доказів обізнаності позивача чи його можливості дізнатися про ці обставини раніше, відповідачі суду не надали.
Разом з тим, необхідно звернути увагу на те, що пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України визначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Карантин з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, було встановлено Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 до 22.05.2020 року, та в подальшому неодноразово продовжено до 31.12.2021 року. 
Таким чином, строк позовної давності для звернення з наведеними вимогами до суду, наразі не сплив, що виключає можливість застосування наслідків його спливу, передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України.
Отже, наявні підстави вважати, що ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" дотрималося 3-річного загального строку для звернення до суду з відповідними позовними вимогами, а тому клопотання ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та ТОВ "АБ-ЮГ", викладене у відзиві на позовну заяву, про застосування наслідків спливу строку позовної давності не підлягає задоволенню.
За приписами ст. 236 ГПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Принцип справедливості судового розгляду в рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо.
ЄСПЛ неодноразово висловлював позицію стосовно того, що одним із елементів права на справедливий суд є право на виправлення судової помилки, включаючи право на скасування неправосудного рішення та прийняття правового рішення по справі.
Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6 (див., mutatismutandis, рішення у справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12 липня 1988 р., серія A № 140, с. 29, п. 46).
Відповідно до п. 48 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Мала проти України" від 3 липня 2014 року no. 4436/07, остаточне 17.11.2014: "Більше того, принцип справедливості, закріплений у статті 6 Конвенції, порушується, якщо національні суди ігнорують конкретний, доречний та важливий довід, наведений заявником (див. рішення у справах "Проніна проти України" (Pronina v. Ukraine), заява № 63566/00, п. 25, від 18 липня 2006 року, та "Нечипорук і Йонкало проти України" (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine), заява № 42310/04, п. 280, від 21 квітня 2011 року).
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 277 ГПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
У відповідності до абз. 2 ч. 2 цієї статті порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі № 5013/458/11 (912/596/21) не відповідає вимогам законності, а тому підлягає скасуванню із постановленням нового – про задоволення позовних вимог.
При цьому з огляду на мотивувальну частину вказаної постанови та підстави для задоволення позову, апеляційна скарга Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" залишається без задоволення, натомість апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" слід задовольнити.
Частиною 14 статті 129 Господарського процесуального кодексу України визначено, якщо суд апеляційної, касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Колегія суддів зазначає, що враховуючи результат перегляду справи в апеляційному порядку, а саме у зв`язку з тим, що рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі № 5013/458/11 (912/596/21) було скасовано та прийнято нове – про задоволення позовних вимог, з огляду на фактичний результат вирішення спору та апеляційних скарг, відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору: за подання апеляційної скарги ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" - залишаються за скаржником; за подання позовної заяви – підлягають стягненню з відповідачів в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог; за подання апеляційної скарги ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" - підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача пропорційно задоволеним вимогам.
Керуючись статтями 269, 270, 275-279, 282 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі № 5013/458/11 (912/596/21) залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" на рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі № 5013/458/11 (912/596/21) задовольнити.
Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 05.07.2021 у справі № 5013/458/11 (912/596/21) скасувати.
Постановити нове рішення, про задоволення позову.
Витребувати з чужого незаконного володіння Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" (ідентифікаційний код 35652671, 25014, м. Кропивницький, вул. Валентини Терешкової, 213а) та Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" (ідентифікаційний код 41454552, 25014, Кіровоградська обл., місто Кропивницький,    Кіровський район, вул. Ярослава Мудрого, будинок 213А) асфальтозмішувальну установку ДС-158, інв. №108/321 на користь Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" (ідентифікаційний код  20633285, 27632, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Івано-Благодатне, вул. Паркова, 7).
Стягнути з Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" (ідентифікаційний код 35652671, 25014, м. Кропивницький, вул. Валентини Терешкової, 213а) до Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106) 295,10 грн судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" (ідентифікаційний код 41454552, 25014, Кіровоградська обл., місто Кропивницький,  Кіровський район, вул. Ярослава Мудрого, будинок 213А) до Державного бюджету України (Отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Рахунок отримувача UA908999980313111256000026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106) 1 974,90 грн судового збору за подання позовної заяви.
Стягнути з Приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград" (ідентифікаційний код 35652671, 25014, м. Кропивницький, вул. Валентини Терешкової, 213а) на користь Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" (ідентифікаційний код 20633285, 27632, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Івано-Благодатне, вул. Паркова, 7) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 442,65 грн.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АБ-ЮГ" (ідентифікаційний код 41454552, 25014, Кіровоградська обл.,   місто Кропивницький,    Кіровський район, вул. Ярослава Мудрого, будинок 213А) на користь Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" (ідентифікаційний код 20633285, 27632, Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Івано-Благодатне, вул. Паркова, 7) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2   962,35 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, порядок і строки оскарження визначені ст.ст. 286-289 Господарського процесуального кодексу України.
Повний текст постанови складено 07.12.2021

Головуючий суддя                                                                      В.Ф. Мороз

Суддя                                                                                           І.О. Вечірко 

Суддя                                                                                           А.Є. Чередко