ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Тихоненко О.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 жовтня 2021 року                                                                                   Справа № 825/2618/13-а
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                     Сакевич Ж.В.,
представника відповідача          Ананка Ю.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 

до                     Головного управління Державної податкової служби 
у Чернігівській області

про                     стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 

ВСТАНОВИВ:

Історія справи.
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до   Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про:
- визнання протиправним та скасування наказу ДПА в Чернігівській області від 22.05.2008 № 116-о про звільнення;
- поновлення на займаній посаді з 22.05.2008;
- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2009 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2010 року, у задоволенні позову відмовлено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 19 червня 2013 року зазначені рішення судів першої та апеляційної інстанцій - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
За результатами нового розгляду справи постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 25 липня 2013 року адміністративний позов було задоволено та зобов`язано відповідача подати звіт про виконання рішення суду.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 січня 2014 року зазначене рішення суду першої інстанції - скасовано та відмовлено в задоволенні позову в повному обсязі.
Постановою Вищого адміністративного суду України від 29 травня 2015 року скасовано рішення суду апеляційної інстанції, рішення суду першої інстанції - змінено в частині дати поновлення позивача на займаній посаді, з якої його було звільнено, скасовано таке судове рішення в частині вирішення позовних вимог щодо оплати за час вимушеного прогулу та направлено в цій частині справу на новий розгляд до суду першої інстанції, а в іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 липня 2015 року за результатами нового розгляду цієї справи в частині вимог щодо стягнення коштів за вимушений прогул - позов задоволено частково.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 жовтня 2015 року змінено рішення суду першої інстанції в частині періоду вимушеного прогулу та суми до стягнення.
Під час судового провадження в цій справі було замінено відповідачів на їх правонаступника.
Так, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року замінено відповідача в цій справі Чернігівську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на його правонаступника Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року замінено відповідачів Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області та Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на їх правонаступника - Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області.
04 серпня 2020 року до Чернігівського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про заміну відповідача в цій справі на Головне управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року в задоволенні зазначеної заяви відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд виходив з того, що Головне управління Державної податкової служби у Чернігівській області є правонаступником Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області і підстави для здійснення заміни відповідача в порядку ст. 52 або ст. 48 КАС України відсутні.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ГУ ДПС у Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити його клопотання про заміну відповідача на ГУ ДФС у Чернігівській області, зазначаючи, що ГУ ДФС у Чернігівській області наразі не припинена, а лише перебуває у стані припинення, продовжує здійснювати відповідні повноваження та функції і законодавством про Державний бюджет України передбачені бюджетні призначення для ДФС України.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції в частині вирішення питання про заміну третьої особи на правонаступника прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення цього питання.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.
У строк, установлений судом, відзиви на апеляційну скаргу не надходили.
Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.
Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частинами третьою, четвертою статті 48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.
Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.
У статті 52 КАС України визначено, що в разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» Державну фіскальну службу реорганізовано шляхом поділу. Установлено, що Державна податкова служба та Державна митна служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності, а забезпечення діяльності Державної податкової служби та Державної митної служби у 2018 та 2019 роках здійснюватиметься в межах видатків, передбачених Державній фіскальній службі.
Постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 № 227 затверджено положення про Державну податкову службу України та Державну митну службу України.
Відповідно до наказу Державної податкової служби України від 12.07.2019 №14 «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» затверджено положення, зокрема про Головне управління ДПС у Чернігівській області.
Як вбачається з інформації в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запис про державну реєстрацію Головного управління ДПС у Чернігівській області як юридичної особи, створеної на підставі   постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», внесено 31.07.2019.
28.08.2019 Державною податковою службою України прийнято наказ №36 «Про початок діяльності Державної податкової служби України», згідно з яким розпочато виконання Державною податковою службою України функцій і повноважень Державної фіскальної служби України, що припиняється.
29.08.2019 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийнято наказ №8 «Про початок діяльності Головного управління ДПС у Чернігівській області», яким розпочато з 29.08.2019 виконання Головним управлінням ДПС у Чернігівській області функцій і повноважень Головного управління ДФС у Чернігівській області, що припиняється.
Постановою Кабінету Міністрів України від 25.09.2019 №846 «Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України» внесено зміни та доповнення до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України» такого змісту: «Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до   Кримінального процесуального кодексу України.
Державна фіскальна служба до часу утворення центральних органів виконавчої влади, зазначених у цьому пункті, має повний доступ до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, інших реєстрів, банків і баз даних, ведення яких покладено законодавством на Державну податкову службу та Державну митну службу.
Підрозділи податкової міліції у складі Державної фіскальної служби продовжують здійснювати повноваження та виконувати функції з реалізації державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску, здійснюючи оперативно-розшукову, кримінальну процесуальну та охоронну функції до завершення здійснення заходів з утворення центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до   Кримінального процесуального кодексу України».
Також вищевказаною постановою внесено зміни та доповнення до   постанови Кабінету Міністрів України від 19.06.2019 №537 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби»   такого змісту: «Установити, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до   Кримінального процесуального кодексу України.
Визначити територіальні органи Державної податкової служби правонаступниками майна, прав та обов`язків територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються згідно з пунктом 2 цієї   постанови, у відповідних сферах діяльності».
Висновки суду апеляційної інстанції.
Отже, адміністративним процесуальним законодавством передбачено можливість заміни учасника справи на його правонаступника та/або можливість здійснення заміни неналежного відповідача. Застосування такого процесуального інституту, перш за все, націлено на виконання завдань адміністративного судочинства і ефективний захист прав та інтересів, який є неможливим в разі вирішення спору за участі органу, замість якого діє правонаступник.
Разом з тим, системний аналіз вищенаведених положень підзаконних нормативно-правових актів надає підстави стверджувати, що 
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що кошторисом Головного управління ДФС у Чернігівській області передбачені кошти виключно на заробітну плату і грошове забезпечення військовослужбовців, а кошторисом Головного управління ДПС у Чернігівській області також передбачені й інші видатки, крім заробітної плати. 
Тобто, здійснення ГУ ДФС у Чернігівській області відповідних виплат на виконання судового рішення фактично є неможливим та, відповідно до приписів чинного законодавства, має проводитися ГУ ДПС у Чернігівській області як правонаступником.
З огляду на це, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що позивач був працівником податкової міліції і підрозділи податкової міліції продовжують свою діяльність у складі Державної фіскальної служби, то відповідачем у цій справі має бути ГУ ДФС у Чернігівській області.
Більш того, апеляційний суд відзначає, що питання про заміну відповідачів у цій справі, зокрема й ГУ ДФС у Чернігівській області, на ГУ ДПС у Чернігівській області вирішено ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 27 січня 2020 року, яка набрала законної сили і ГУ ДПС у Чернігівській області не оскаржувалася.
Разом з тим, судова колегія зазначає, що у своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Аналізуючи ці та всі інші доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що в рішенні ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
З огляду на це, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх та необхідних правових підстав для здійснення заміни відповідача в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини цієї справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року - без змін.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ: 

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 13 травня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 05 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя:                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                А.Г. Степанюк