П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/4310/21	
Головуючий в 1 інстанції: Стефанов  С.О.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді - доповідача - Стас Л.В.
суддів – Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання неправомірними дії щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії,, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі  - ГУПФ в Одеській області), в якому просив:
- визнати протиправними дії ГУПФ в Одеській області з відмови ОСОБА_1 , листом №2621-2046/К-02/8-1500/21 від 25 лютого 2021 року, у проведенні перерахунку пенсії з 05 березня 2019 року та з 01 лютого 2020 року з врахуванням нових розмірів грошового забезпечення, що зазначені в оновлених довідках Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення, станом на 05 березня 2019 року та станом на 01 лютого 2020 року;
- зобов`язати ГУПФ в Одеській області провести перерахунок пенсії з 05 березня 2019 року та з 01 лютого 2020 року з врахуванням нових розмірів грошового забезпечення, що зазначені в оновлених довідках Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про розмір грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року та станом на 01 лютого 2020 року, без обмеження її максимального розміру зі сплатою суми недоотриманого пенсійного забезпечення, що утворилася унаслідок проведеного перерахунку, за період з 01 квітня 2019 року та з 01 лютого 2020 року по день фактичного проведення перерахунку;
- відшкодувати понесені судові витрати шляхом стягнення їх з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.
В обґрунтування позову зазначив, що Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки було направлено ГУПФ Одеській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року та станом на 01 лютого 2020 року. Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії на підставі оновлених довідок про розмір грошового забезпечення, проте ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено у задоволенні вищевказаної заяви з посиланням на те, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 постанови КМУ №103 від 21.02.2018 року, інших рішень Уряду про умови та порядок проведення перерахунку пенсії не приймалося. 
На думку позивача, відмова ГУПФ в Одеській області у перерахунку пенсії є протиправною і такою, що порушує гарантоване йому Конституцією України право на належний рівень пенсійного забезпечення..

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позов ОСОБА_1 – задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови ОСОБА_1 листом №2621-2046/К-02/8-1500/21 від 25 лютого 2021 року у проведенні перерахунку пенсії з 01 квітня 2019 року та з 01 лютого 2020 року на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО76732 від 05.01.2021 року, виданих станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року.      
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 квітня 2019 року та з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідок Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО76732 від 05.01.2021 року, виданих станом на 05.03.2019 року та станом на 01.02.2020 року, з урахуванням раніше проведених виплат.  
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 908,00 грн.
В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ГУПФ в Одеській області, подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на  порушення судом першої інстанції норм матеріального права та неповне зясування обставин справи, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року та прийняти нове про відмову задоволенні позову в повному обсязі.
Зокрема, апелянт зазначав, що відповідно ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) перерахунок пенсії проводиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Оскільки Кабінетом Міністрів України новий порядок здійснення перерахунку пенсії з метою виконання положень Закону №2262-ХІІ та Постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" №704 (далі - Постанова №704) прийнято не було, а тому пенсія позивачу перерахована та виплачується в розмірах встановлених Постановою Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" №103 (далі - Постанова №103);
Крім того, апелянт зазначав про те, що судом першої інстанції не взято до уваги, що Головне управління призначає/перераховує пенсії лише на підставі документів, які надходять від уповноважених органів, оскільки розрахунок вислуги років та визначення розміру грошового забезпечення військовослужбовців чи окремих його складових для обчислення/перерахунку пенсії до компетенції органів Пенсійного фонду не належить;
Позивач, ОСОБА_1 , своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” №2262-ХІІ. 
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2020 року по справі №420/9604/20 задоволено позов ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дії з відмови у наданні довідок про розмір грошового забезпечення та зобов`язання вчинити певні дії:
Визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки з відмови ОСОБА_1 листом № 8159 від 27.08.2020 року, у наданні довідок про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року із зазначенням всіх додаткових видів грошового забезпечення, які враховувались при обчисленні пенсії станом на 31.12.2017 року та станом на 01.02.2020 року із зазначенням нового розміру посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованого відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” від 30.08.2017 року № 704, в редакції від 30.08.2017 року;
Зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати та надати до ГУПФ України в Одеській області довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 05.03.2019р. та станом на 01.02.2020 р., відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” від 09.04.1992 р. №2262-XII, ст. 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” № 2011-XII від 20.12.1991 р. та з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України № 45 від 13.02.2008р. “Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393”, постанови Кабінету Міністрів України “Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб” №704 від 30.08.2017 р., із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку з 01.04.2019 р. основного розміру пенсії позивача;
-стягнуто з Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 840,80 грн. 
На виконання вказаного рішення Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки виготовлено та направлено до ГУПФ України в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення позивача №ЮО76732  від 05 січня 2021 року (а.с.33).
27 січня 2021 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок пенсії на підставі наданих Одеським обласним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки довідок №ЮО76732 від 05 січня 2021 року з 05 березня 2019 року та з 01 лютого 2020 року без обмеження її максимальним розміром та виплатити суму недоотриманої пенсії  (а.с.9).  
Листом за №2621-2046/К-02/8-1500/21 від 25 лютого 2021 року відповідач повідомив позивача, що після визнання протиправними та скасування пунктів 1, 2 Постанови №103 інших рішень Уряду про умови і порядок проведення перерахунку пенсій не приймалося, а тому відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі оновлених довідок (а.с.10).     
Вважаючи протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії та здійсненні відповідних виплат, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов виходив з того, що відповідач протиправно відмовив позивачу у перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки №ЮО 76732 від 05.01.2021 р. про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року та станом на 02.02.2020 року, оскільки позивач має право на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців. Враховуючи викладене, суд першої інстанції вважав за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у здійсненні перерахунку пенсії на підставі наданих довідок та зобов`язати відповідача здійснити такий перерахунок.
Разом з цим, позовні вмоги в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром суд  визнав передчасними, оскільки відповідач відмовив у перерахунку пенсії позивача з мотивів відсутності підстав для такого перерахунку, а також з огляду на те, що в рамках спірних правовідносин рішення відповідача щодо обмеження пенсії максимальним розміром не оскаржується.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів частково погоджується з наведеними висновками суду, з таких мотивів.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо помилковості висновків суду першої інстанції в частині проведення перерахунку пенсії позивача на підставі оновленої довідки з 05 березня 2019 року, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно ч.3 ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09.04. 1992р.№ 2262-XII, 9далі – закон № 2262-ХІІ) перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
Згідно ч.4 ст. 63 Закону № 2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи (в даному випадку пенсіонером було подано заяву до органу, який видає довідки, на підставі якої таким органом і було направлено відповідну довідку відповідачу), так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України №45 від 13 лютого 2008 року (далі - Порядок №45), повідомляють орган ПФУ.
Пунктом 1 Порядку №5 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Додаток 2 до Порядку №45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).
Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі №826/3858/18 визнав протиправними та нечинними п.п.1, 2 Постанови №103 та зміни до п.5 і додатку 2 Порядку №45.
Оскільки зміни, внесені Постановою №103, зокрема, до додатку 2 Порядку №45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі №826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку №45, яка діяла до внесення зазначених змін.
При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями п.п.1, 2 Постанови №103 та змін до п.5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1 (далі  Порядок №3-1).
Відповідно п.24 Порядку 3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі ст. 63 Закону №2262-ХІІ уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток № 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.
Тотожні за змістом положення щодо процедури перерахунку раніше призначених пенсій військовослужбовців у разі зміни розміру їх грошового забезпечення містяться у п.п.2, 3 Порядку № 45.
Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 (05 березня 2019 року) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог ст.ст. 43 і 63 Закону №2262-ХІІ та ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей "№2011-ХІІ (далі  - Закон №2011-ХІІ).
Верховний Суд у Рішенні від 17 грудня 2019 року у зразковій справі №160/8324/19 дійшов висновку:
"дії відповідача щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 року є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1, станом на 05.03.2019 року, у відповідності до вимог статей  43  і  63 Закону №2262-ХІІ,  статті 9 Закону №2011-XII  та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача".
Вказане рішення залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі №160/8324/19.
Як вбачається з матеріалів справи ООТЦК та СП виконано обов`язок щодо видачі позивачу довідки про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року для перерахунку пенсії на виконання рішення у справі №420/9604/20, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Таким чином, у ГУПФ України в Одеській області у зв`язку з отриманням зазначеної довідки про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року виник обов`язок перерахувати пенсію позивача з 01 квітня 2019 року.
Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що оновлена довідка про грошове забезпечення позивача станом на 05 березня 2019 року є чинною та не була відкликана органом, що її видав.
З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про протиправність дій щодо відмови здійснити перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05 березня 2019 року, а доводи апеляційної скарги в цій частині, на думку колегії суддів висновків суду не спростовують.
Разом з тим, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині зобов`язання відповідача перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі довідки ООТЦК та СП про розмір грошового забезпечення станом 01 лютого 2020 року, виходячи з такого.
Постановою №704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.
Пунктом 4 Постанови №704 (в редакції, чинній до 24 лютого 2018 року) встановлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Постановою №103 (набрала чинності 24 лютого 2018 року) до Постанови №704 внесено зміни, внаслідок яких п.4 Постанови №704 було викладено у новій редакції, а саме: "установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14".
Отже, з 24 лютого 2018 року змінено розрахункову величину, з якої обчислюються розміри посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями, а саме: замість "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року)" передбачено використання "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року".
При цьому, зміст приміток до Додатків 1 та 14 до Постанови №704 не був приведений у відповідність з нормою п.4 цієї ж постанови, а саме вони передбачали розрахункову величину, яка дорівнює розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року).
Колегія суддів враховує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року №870 затверджені Правила підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (далі  - Правила №870), які визначають загальні підходи до підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України (постанов і розпоряджень), їх форму, структуру та техніко-юридичні особливості розроблення з урахуванням нормопроектувальної техніки.
Відповідно до положень п.20 Правил №870 у структурі проекту положення або іншого нормативно-правового акта, який передбачається затвердити постановою, в окремих випадках допускається, як виняток, застосування примітки (зноски) без нормативних положень.
Положеннями п.2.16 Порядку подання нормативно-правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2005 року №34/5, також передбачено, що включення до нормативно-правових актів приміток не допускається, за винятком випадків, якщо необхідно дати визначення будь-якого суміжного поняття або помістити короткий коментар, що допоможе точніше зрозуміти положення, викладені в структурній одиниці нормативно-правового акта. Примітки не повинні містити норм права.
Тобто, зазначені норми права підтверджують, що примітка до нормативно-правового акту носить інформаційний характер, не може містити норм права і не визначає із яку саме розрахункову величину слід використовувати при обчисленні окладів.
Таким чином, не приведення Кабінетом Міністрів України приміток до додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704 у відповідність до змін, що внесені в п.4 цієї ж Постанови, не може бути підставою для обчислення посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням з використанням у якості розрахункової величини "розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року)".
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 за наслідками апеляційного перегляду справи було скасовано рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 жовтня 2019 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання протиправним та скасування пункту постанови і прийнято в цій частині нову постанову, якою визнано протиправним та скасовано п.6 Постанови №103.
Отже, з 29 січня 2020 року, дня набрання законної сили рішенням у справі №826/6453/18 п.6 Постанови №103 втратив чинність. Проте цим судовим рішенням не визнавався нечинним та не скасовувався п.3 Змін, затверджених Постановою №103, до п.4 Постанови №704.
Крім того, п.32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06 вересня 2005 року №870, передбачено, що визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом. Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.
У рішенні від 05 квітня 2001 року №3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України встановила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч.1 ст. 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави.
Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено ч.1 ст. 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Отже, з огляду на принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі, підстав для застосування з 29 січня 2020 року до спірних правовідносин, пов`язаних з визначенням грошового забезпечення для перерахунку пенсій особам, звільненим з військової служби, норми п.4 Постанови №704 в попередній редакції до 24 лютого 2018 року (тобто, до внесення Змін, затверджених Постановою №103) немає.
Визнання нормативно-правового акта таким, що втратив чинність, не поновлює дію попереднього акту.
Аналогічний правовий висновок неодноразово застосований Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 серпня 2018 року у справі №807/1332/17, від 19 березня 2019 року у справі №591/2813/17, від 22 квітня 2019 року у справі №820/601/17, від 02 жовтня 2019 року у справі №804/215/18.
Колегія суддів звертає увагу на тому, що згідно з п.3 розділу ІІ Закону №1774-VІІІ, мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2017 року.
Оскільки норма п.3 розділу ІІ Закону України від 06 грудня 2016 №1774-VІІІ не втратила чинності і за юридичною силою є вищою за положення п.4 Постанови № 704, у редакції до внесення змін Постановою №103, а також додатків 1, 12, 13, 14 Постанови №704, колегія суддів не вбачає правових підстав для обчислення розміру окладу за посадою позивача та окладу за військовим званням із використанням величини мінімальної заробітної плати, а не прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року.
Колегія суддів враховує висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме п.3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 06 грудня 2016 року №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", згідно яких:
"01.01.2017 року набрав чинності Закон України від 06.12.2016 №1774-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України". За змістом пункту 3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1774-VІІІ мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01.01.2017 року. Таким чином, за загальним правилом дії норм права у часі, у зв`язку з набранням чинності Законом України від 06.12.2016 №1774-VІІІ, яким установлено розрахункову величину для визначення посадових окладів, заробітної плати працівників та інших виплат і заборонено застосовувати мінімальну заробітну плату після набрання чинності цим Законом, положення ст. 37 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року №796-XII щодо обчислення щомісячної грошової допомоги у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають".
З урахуванням викладеного колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідки ООТЦК та СП про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 лютого 2020 року.
Таким чином, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо безпідставності задоволення позовних вимог в цій частині,  а тому відповідно до ч.1 ст. 317 КАС України, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року в частині визнання протиправними дії ГУПФУ в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії станом на 01 лютого 2020 року та зобов`язання відповідача здійснити такий перерахунок підлягає скасуванню, з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 .. В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні постанови неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовані норми матеріального права, що стали підставою для частково невірного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду - скасувати в частині.
Розподіл судових витрат, згідно вимог ст.139 КАС України, не передбачено.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, – 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області – задовольнити частково.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії з 01 лютого 2020 року на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО76732 від 05.01.2021 року, виданої станом на 01.02.2020 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01 лютого 2020 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №ЮО76732 від 05.01.2021 року, виданої станом на 01.02.2020 року - скасувати.
Ухвалити у вказаній частині нове судове рішення, яким в задоволенні позову - відмовити.
В інший частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року  – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 13.10.2021р. 

Головуючий суддя 	 	Стас Л.В.	
Судді	    	Турецька І.О.    Шеметенко Л.П.