ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

18 листопада 2021 року                                                                        м.Суми
                                                               Справа №591/2619/21 
                                                               Номер провадження 22-ц/816/1581/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),
суддів -          Криворотенка В. І. ,  Собини О. І. 
сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – ОСОБА_2 ,
розглянув у приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Романенка Євгена Олександровича
на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2021 року, ухвалене у складі судді Клименко А.Я., в приміщенні Зарічного районного суду м. Суми, повний текст судового рішення виготовлено 19 серпня 2021 року, 

В С Т А Н О В И В:
У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02 серпня 2003 року по 31 жовтня 2010 року вона перебувала у шлюбі з відповідачем. 
У період шлюбу народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком яких є відповідач. 
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 серпня 2017 року, змінено розмір аліментів встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2009 року та стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини від усі видів заробітку відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття, щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Аліменти сплачувати матері – ОСОБА_1 .
Станом на 31 грудня 2020 року за виконавчим листом №591/3585/17 утворилася заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 37122 грн 84 коп.
Посилаючись на вищевикладені обставини, остаточно уточнивши вимоги, просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів за період з 02 вересня 2017 року по 31 грудня 2020 року в сумі 37122 грн 84 коп.
Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 16 серпня 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів на дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за період з 02 вересня 2017 року по 31 грудня 2020 року в сумі 37122 грн 84 коп.
Стягнув з ОСОБА_2 на користь держави 908 грн судового збору.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції,  представник  ОСОБА_2 – адвокат Романенко Є.О. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції обставинам справи, неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В доводах апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, так як не мав права розглядати уточнену позовну заяву від 24 липня 2021 року і повинен був повернути її позивачу, оскільки уточнена позовна заява подана під час судового розгляду справи, а не під час підготовчого провадження.
Вказує, що суд не взяв до уваги, що відповідач має скрутне матеріальне становище, знаходиться в активному пошуку роботи і на даний час не працює, будь-яких доходів немає. Крім того відповідач перебуває у шлюбі і на його утриманні знаходиться дитина, яка постійно хворіє. Однак, суд першої інстанції не обґрунтував стягнення всієї суми пені.
Також зазначає, що рішення суду не містить детального розрахунку пені.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 
З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, що  ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі.
Сторони мають спільних дітей – сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5-6).
Зарічний районний суд м. Суми рішенням від 15 серпня 2017 року по справі № 591/3585/17, змінив розмір аліментів, встановлений рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 серпня 2009 року по справі № 2-3306/2009 та стягнув із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину до їх повноліття щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Аліменти сплачувати матері – ОСОБА_1 . 
Виконавчий лист № 591/3585/17 перебуває на виконанні у Зарічному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми).
Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 , наданого Зарічним відділом державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), загальний розмір заборгованості відповідача за виконавчим листом № 591/3585/17 станом на 31 грудня 2020 року становить 37122 грн 84 коп. (а. с. 109).
Згідно з розрахунком, доданим до позовної заяви, пеня за прострочення сплати аліментів за період з 02 вересня 2017 року по 31 грудня 2020 року складає 92662 грн 30 коп. (а. с. 110-120).
Задовольняючи позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що розрахунок пені здійснений з урахуванням правової позиції Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, а оскільки сума пені є більшою, ніж загальни        й розмір заборгованості по аліментам станом на 31 грудня 2020 року, тому на підставі ч. 1 ст. 196 СК України вона підлягає обмеженню до 37122 грн 84 коп.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову, так як суд дійшов його правильно встановивши фактичні обставини справи, з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
 За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
За приписами ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Проте таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець установив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 відсоток.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання дітей за рішенням суду, виникла заборгованість зі сплати аліментів, яка станом на 31 грудня 2020 року складала 37122 грн 84 коп., що підтверджується довідкою старшого державного виконавця Зарічного відділу ДВС у місті Суми (а. с. 109). 
Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що наданий позивачкою розрахунок пені за прострочення сплати аліментів здійснений з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц. Відповідачем вказаний розрахунок пені не спростовано. Є помилковими доводи апеляційної скарги про неврахування позивачем в розрахунку 7310,05 грн аліментів, сплачених відповідачем в грудні 2020 року, оскільки платежі аліментів на вказану суму враховано в розрахунку на погашення заборгованості, яка виникла в січні-лютому 2020 року. 
Враховуючи встановлені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, з урахування положень ч. 1 ст. 196 СК України, у розмірі 37122 грн 84 коп. за період з 02 вересня 2017 року по 31 грудня 2020 року.
Матеріали справи не містять доказів того, що заборгованість зі сплати аліментів виникла не з вини ОСОБА_2 .
Не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про те, що судом при стягненні пені за прострочення сплати аліментів не враховано, що він є безробітнім, немає будь-яких доходів та на його утриманні перебуває дитина від іншого шлюбу, оскільки вказане не звільняє відповідача від відповідальності за несплату аліментів. Крім того, ОСОБА_2 є особою працездатного віку, має задовільний стан здоров`я, перешкод для працевлаштування та отримання доходу не має.
Прийняття судом уточненої позовної заяви про зменшення позовних вимог після першого судового засідання у справі не призвело до неправильного вирішення справи, а тому відповідно до ч. 2 ст. 376 ЦПК України не є підставою для скасування ухваленого рішення. 
Суд першої інстанції правильно визначився із характером спірних правовідносин, нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.
Таким чином колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять нових даних, які б давали підстави для скасування або зміни ухваленого рішення, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 грн 00 коп.
Враховуючи предмет позову, дана справа відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною, а тому касаційному оскарженню згідно п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України не підлягає.
Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, суд – 

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Романенка Євгена Олександровича залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 серпня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362 гривні 00 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і відповідно до п. 3 ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач                                                Т.А. Левченко 

Судді:                                                                 В.І. Криворотенко

                                                                       О.І. Собина