Ухвала
28 жовтня 2021 року
місто Київ
 
справа № 379/924/19
провадження № 61-16966ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Таращанська міська рада Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про усунення перешкод в користуванні власністю,
ВСТАНОВИВ:
13 жовтня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у цивільній справі № 379/924/19.
Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
I. Щодо строку на касаційне оскарження 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Відомості про те, що повний текст постанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року було виготовлено не в день ухвалення оскаржуваного судового рішення в розпорядженні Верховного Суду відсутні.
Таким чином строк на касаційне оскарження постанови Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року з урахуванням положень частини третьої статті 124 ЦПК України сплив 12 липня 2021 року.
Касаційна скарга подана 13 жовтня 2021 року, тобто із пропуском строку на касаційне оскарження передбаченого статтею 390 ЦПК України.
За змістом частини першої статті 127 ЦПК України поновлення пропущеного процесуального строку здійснюється судом за заявою учасника справи.
Однак відповідна заява (клопотання) про поновлення пропущеного строку, особою, яка звернулась із касаційною скаргою не подана, доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження не надано.
На час вирішення питання про відкриття касаційного провадження матеріали справи № 379/924/19 в розпорядженні Верховного Суду відсутні.
Відповідно до частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Підтвердженням факту не отримання копії судового рішення або дати його отримання можуть бути, зокрема довідка суду; поштові документи, що дають можливість ідентифікувати поштове відправлення або інші документи, в яких зазначена дата вручення копії оскарженої постанови апеляційного суду.
ІІ. Щодо підстав касаційного оскарження
Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Однак, в порушення пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником чітко не зазначено в касаційній скарзі підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).
ІІІ. Щодо судового збору 
Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Позов до суду пред`явлено у 2019 році.
Згідно з підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції на момент подання позову, за подання фізичною особою до суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
З урахуванням наведених обставин та виходячи із того, що позов було подано до суду у 2019 році, розмір судового збору за подану касаційну скаргу становить 1 536,80 грн (із розрахунку (768,40 грн х 1%) х 200%).
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».
В касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».
Пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.
ОСОБА_1 не є позивачем у розглядуваній справі, а отже на підставі пункту 10 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» не звільнена від сплати судового збору за подання касаційної скарги. 
Натомість в оскарженому рішенні суду першої інстанції зазначено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи.
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю ІІ групи дійсно звільнені від сплати судового збору, однак жодних документів, які б підтверджували вказану обставину на час подання касаційної скарги заявником не надано.
IV. Щодо процесуальної вимоги (клопотання) особи, яка подає скаргу
Відповідно до пункту 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено клопотання особи, яка подає скаргу.
Статтею 409 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду касаційної скарги суд касаційної інстанції має право: 1) залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення; 2) скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд, зокрема за встановленою підсудністю або для продовження розгляду; 3) скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд; 4) скасувати постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині; 5) скасувати судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій у відповідній частині і закрити провадження у справі чи залишити позов без розгляду у відповідній частині; 6) у передбачених цим Кодексом випадках визнати нечинними судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і закрити провадження у справі у відповідній частині; 7) у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.
В касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року скасувати.
Разом із тим, з огляду на повноваження суду касаційної інстанції передбачені статтею 409 ЦПК України при скасуванні судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, заявнику необхідно конкретизувати свої вимоги, зокрема вказати чи просить вона передати справу повністю або частково на новий розгляд або ухвалити нове рішення або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд тощо.
V. Щодо зазначення в касаційній скарзі відомостей про учасників справи та надання копій касаційної скарги відповідно до кількості її учасників
ОСОБА_1 не зазначила у касаційній скарзі передбачені пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України відомості всіх учасників справи, зокрема третіх осіб: ОСОБА_3 , Таращанська міська рада Київської області, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , не надавши при цьому копії касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.
Вказані недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом:
1) подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням доказів на підтвердження цих причин;
2) надання оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 1 536,80 грн або документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (зокрема належність заявника до осіб з інвалідністю ІІ групи);
3) надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга із визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) з урахуванням викладеного в цій ухвалі; 
4) зазначення у касаційній скарзі відомостей про всіх учасників справи;
5) надання копій касаційної скарги з доданими документами відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України. 
 
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Таращанського районного суду Київської області від 28 грудня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у цивільній справі № 379/924/19 залишити без руху.
Визначити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня вручення ОСОБА_1 копії цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали щодо строку на касаційне оскарження, а саме якщо не буде подана заява про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              В. В. Шипович