ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/25836/20                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Катющенко В.П.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  29 вересня 2021 року                                                                                          м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:                      
головуючого - судді          Парінова А.Б., 
суддів:                              Беспалова О.О.,
                                        Ключковича В.Ю.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" до Долинської міської ради Івано-Франківської області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" з позовом до Долинської міської ради Івано-Франківської області, у якому просило суд:
- визнати протиправною відмову Долинської міської ради Івано-Франківської області у наданні ПАТ "Укрнафта" згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002;
- зобов`язати Долинську міську раду прийняти на пленарному засіданні рішення, яким надати ПАТ "Укрнафта" згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 за цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, для подальшого одержання у користування земельної ділянки орієнтовною площею 22,4647 га, за цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відмова відповідача у наданні згоди на розробку технічної  документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 є протиправною, оскільки ні в листі, ні у витязі з протоколу пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради від 24.12.2019, ні в результатах голосування, не міститься жодного обґрунтування, на підставі якого відповідачем відмовлено позивачу у наданні згоди на розробку технічної документації із землеустрою. За наведених обставин вважає, що незаконність оскаржуваної відмови є підставою для зобов`язання відповідача надати позивачу згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу даної земельної ділянки. 
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено. 
Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує, зокрема тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що відповідач відмовляючи у наданні згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки не зобов`язаний наводити мотиви прийнятого рішення. Разом з тим, позивач наголошує, що відповідач відмовляючи у наданні ПАТ згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки без наведення мотивів такої відмови діяв у свавільний спосіб прийнявши незаконне та необґрунтоване рішення, яке порушує права ПАТ, породжує для останнього юридичну невизначеність та не можливість формування подальшої правової поведінки Товариством, яка забезпечила отримання необхідної згоди.
З огляду на зазначене, та враховуючи, що єдиною підставою для звернення до суду з даним позовом була незгода ПАТ «Укрнафта» з невмотивованістю прийнятого відповідачем рішення про відмову у наданні відповідної згоди, апелянт стверджує, що суд першої інстанції дійшов незаконного та необґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог. 
Відповідачем було подано відзив на апеляційну скаргу відповідно до змісту якого останній зазначає, що з доводами апеляційної скарги категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими та безпідставними. Натомість, стверджує, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи та надано належну оцінку дослідженим доказам у відповідності до норм матеріального та процесуального права. 
За наведених у відзиві обставин, відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
У судове засідання учасники судового процесу, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, явку уповноважених представників до суду не забезпечили та про причини неявки суду не повідомили, заяв або клопотань до суду не надали.
За наведених обставин та керуючись положеннями ст. 313 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що неявка учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розгляду справи та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України вирішила розглянути дану справу у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.
Як було встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 28.11.2019 ПАТ "Укрнафта" звернулось до Долинської міської ради Івано-Франківської області з клопотанням № 01/01/11/07/01/01-01/02-1092 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га, кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 за цільовим призначенням 11.01 - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, для подальшого одержання у користування земельної ділянки орієнтовною площею 22,4647 га (том 1, а.с. 13).
До вказаного клопотання позивачем додано графічний матеріал, на якому зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, копії договору оренди від 01.07.2005 № 2/4-1/78-ОР/918/05-ОР, додаткової угоди № 1, протоколу розбіжностей до додаткової угоди № 1, витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 (том 1, а.с. 14-23).
Відповідно до витягу з протоколу пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради від 24 грудня 2019 року та поіменного голосування встановлено результати голосування з даного питання: за - 4, проти - 9, утрималися -10, відсутні - 12 (том 1, а.с. 32-33).
Листом від 26.12.2019 № 178018 Долинська міська рада повідомила позивача, що питання про надання згоди на поділ земельних ділянок 47,0733 га, 53,1685 га, 21,0715 га та 29,3876 га, для обслуговування свердловин, були винесені на розгляд 11 сесії міської ради 24 грудня 2019 року, однак при голосуванні вони не отримали необхідної кількості голосів для прийняття рішення по задоволенню клопотань (том 1, а.с. 24).
Вважаючи, що рішення відповідача є необґрунтованим, позаяк не містить підстав для відмови у задоволенні поданого позивачем клопотання, ПАТ «Укрнафта» звернулось до суду з даним позовом.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що проекти рішень готуються лише з варіантом позитивного вирішення питання. У той же час, рішення вважається прийнятим, якщо за нього проголосувала більшість депутатів від загального складу Ради та викладається у формі окремого документу.
Судом першої інстанції також зазначено, що проект рішення, який не отримав необхідної кількості голосів на свою підтримку, вважається відхиленим та не викладається у формі окремого документу про відмову в задоволенні відповідної вимоги, заяви чи клопотання, а такий результат фіксується у протоколі пленарного засідання Ради.
Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.
Приписами ст. 2 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України) визначено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.
Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.
Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).
Частиною 1 ст. 3 ЗК України встановлено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно- правовими актами.
Відповідно до приписів ст. 12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; а також вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону належить до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина 2 статті 116 ЗК).
При цьому, згідно з приписами статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок.
При цьому, приписами ч. 6 наведеної норми визначено, що формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок.
Абзацом 5 ч. 1 ст. 123 ЗК України врегульовано, що надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України «Про Державний земельний кадастр», право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.
Проте, відповідно до приписів абз. 6 ч. 1 статті 123 ЗК України, надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.
Згідно з вимогами ч. 12 ст. 186 ЗУ України технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок погоджується у разі якщо поділ, об`єднання земельних ділянок здійснюється її користувачем - власником земельних ділянок, а щодо земельних ділянок державної або комунальної власності - органом виконавчої влади, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, уповноваженими розпоряджатися земельними ділянками відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Також, приписами ст. 56 Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 № 858-IV регламентовано, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає згоду власника земельної ділянки, для земель державної власності - органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (крім випадків поділу земельної ділянки у зв`язку з набуттям права власності на житловий будинок, розташований на ній).
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що нормами чинного законодавства не встановлено процедури та порядку надання згоди органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем (для земель державної власності).
Водночас, згідно з приписами п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.
Згідно з вимогами ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням.
Пунктом 15 ст. 46 наведеного Закону врегульовано, що порядок скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».
У свою чергу, станом на час виникнення спірних правовідносин, Регламент Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади сьомого скликання затверджено рішенням міської ради від 31.07.2019 № 16-2/2019.
Приписами ч. 1 ст. 18 Регламенту встановлено, що Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Частиною 4 цієї норми встановлено, що рішення, що не одержали потрібної кількості голосів, відхиляються чи повертаються на доопрацювання.
Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає згоду власника земельної ділянки, яким в межах спірних правовідносин є Долинська міська рада Івано-Франківської області. Відповідне відповідна згода надається у формі рішення, яке приймається на пленарному засіданні сесії Ради після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради шляхом відкритого поіменного голосування. Водночас, рішення, що не одержали потрібної кількості голосів, відхиляються чи повертаються на доопрацювання. 
Таким чином, з наведеного слідує, що відповідач за результатом розгляду клопотання позивача повинен був або прийняти рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 за цільовим призначенням - 11.01 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємствами, що пов`язані з користуванням надрами, для подальшого одержання у користування земельної ділянки орієнтовною площею 22,4647 га або аргументовано відхилити проект рішення про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки чи повернути його на доопрацювання.
Проте, відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що останнім було вчинено відповідні дії та прийнято одне з зазначених рішень. При цьому, згідно з даними наявного у матеріалах справи витягу з протоколу пленарного засідання одинадцятої сесії міської ради від 24 грудня 2019 року вбачається, що рішення не прийнято.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що неприйняття відповідачем жодного рішення у порядку, передбаченому статтею 59 Закону № 280/97-ВР, за клопотанням позивача про надання згоди на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, свідчить про недотримання Долинською міською радою вимог чинного законодавства та порушення законних прав, свобод та інтересів позивача.
Водночас, колегія суддів вказує про помилковість доводів позивача, що відповідачем було прийнято рішення про відмову у наданні ПАТ «Укрнафта» згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, оскільки, як встановлено судом, жодного рішення за результатом розгляду відповідного клопотання позивача відповідачем не приймалось.
За наведених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправною відмову Долинської міської ради Івано-Франківської області у наданні ПАТ "Укрнафта" згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 є безпідставними та необґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають.
Проте, колегія суддів враховує, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Отже, з огляду на встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність Долинської міської ради Івано-Франківської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду клопотання позивача №01/01/11/07/01/01-01/02-1092 від 28.11.2019 про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер №2622010100:01:029:0002 відповідно до вимог ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР та Регламенту Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади сьомого скликання, затвердженого рішенням міської ради від 31.07.2019 № 16-2/2019, та зобов`язати Долинську міську раду Івано-Франківської області повторно розглянути клопотання позивача з урахуванням правової оцінки наданої апеляційним судом у цій постанові.
З урахуванням викладеного, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що відповідач відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, діяв з дотриманням вимог зазначених Законів та Регламенту, а тому позовні вимоги визнаються судом необґрунтованими. 
Разом з цим, щодо вимог позивача зобов`язати Долинську міську раду прийняти на пленарному засіданні рішення, яким надати ПАТ "Укрнафта" згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що повноваження відповідача щодо надання згоди на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки є дискреційними. З огляду на зазначене та враховуючи, що відповідачем, за результатом розгляду клопотання позивача, жодного рішення, станом час розгляду даної справи, взагалі не прийнято, колегія суддів приходить до висновку, що вказані позовні вимоги є передчасними. 
Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про зобов`язання відповідача прийняти на пленарному засіданні рішення, яким надати ПАТ "Укрнафта" згоду на розробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002.
Отже, на підставі встановлених під час апеляційного розгляду обставин справи у їх сукупності та взаємозв`язку, колегією суддів встановлено, що висновки викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та нормам чинного законодавства, та частково спростовуються наявними у справі доказами та доводами апеляційної скарги.
Положеннями ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Таким чином, оскільки судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до невідповідності висновків викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для скасування рішення суду першої інстанції та часткового задоволення вимог апеляційної скарги та адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Долинської міської ради Івано-Франківської області щодо неприйняття рішення за результатом розгляду клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» №01/01/11/07/01/01-01/02-1092 від 28.11.2019 про надання згоди на обробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 відповідно до вимог Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР та Регламенту Долинської міської ради об`єднаної територіальної громади сьомого скликання, затверджено рішенням міської ради від 31.07.2019 № 16-2/2019.
Зобов`язати Долинську міську раду Івано-Франківської області повторно розглянути клопотання Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» № 01/01/11/07/01/01-01/02-1092 від 28.11.2019 про надання згоди на обробку технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки площею 53,1685 га кадастровий номер 2622010100:01:029:0002 з урахуванням правової оцінки наданої апеляційним судом у цій постанові.
В іншій частині адміністративного позову - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя                                                            А.Б. Парінов

Судді:                                                                                О.О. Беспалов

                                                                                          В.Ю. Ключкович