ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2021 року 
м. Київ

Справа №  912/3249/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Волковицька  Н.  О. - головуючий, Могил С. К., Случ О. В.,  
розглянув у письмовому провадженні касаційну скаргу Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка"
на постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі 
за позовом Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка"
до Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви, 
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 ,
про визнання права власності, витребування будівлі, визнання права на вчинення певних дій,
ВСТАНОВИВ:
1.  Короткий зміст і підстави позовних вимог 
1.1. До Господарського суду Кіровоградської області надійшла позовна заява Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" до Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви, у якій містяться позовні вимоги:
- визнати право власності на будівлю "Свято-Успенської церкви" (адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1) за Релігійною організацією "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" (код ЄДРПОУ: 37187335, адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1);
- витребувати будівлю "Свято-Успенської церкви" (адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1) з чужого незаконного володіння Управління Олександрійської єпархії Української Православної Церкви (Код ЄДРПОУ 35615671; адреса: 28000, Кіровоградська обл., м. Олександрія, вул. Кременчуцька, 107А) та повернути будівлю "Свято-Успенської церкви" (адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1) у власність Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" (код ЄДРПОУ: 37187335, адреса: 28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1);
- визнати за Релігійною організацією "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" (код ЄДРПОУ: 37187335) право на проведення богослужінь, релігійних обрядів, церемоній, процесій, здійснювати релігійну діяльність в будівлі "Свято-Успенської церкви" (28120, Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1).
В обґрунтування позову позивач зазначає, що ієреєм Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви Ониськом Іваном Івановичем, що виконує функції штатного духовенства в Церкві Успіння Пресвятої Богородиці, вчиняються дії по недопуску членів Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької Єпархії Православної Церкви України с. Успенка" до будівлі церкви, що належить позивачу. Вказане виражається у безпідставному ненаданні ключів від будівлі, а також свідоцтва про право власності на будівлю церкви від 23.03.2011 видане виконавчим комітетом Успенської сільської ради. Третьою особою позивачем вказано громадянина ОСОБА_1 .
1.2. Разом із позовом надійшла заява від Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" про вжиття заходів забезпечення позову з вимогами:
1. Заборонити Управлінню Олександрійської єпархії Української православної церкви та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти дії, спрямовані на вчинення перешкод у користуванні Релігійною організацією "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" будівлею "Свято-Успенської церкви" та наявним в ній майном, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, в тому числі шляхом ненадання Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" ключів від замка (замків) дверей будівлі "Свято-Успенської церкви" (адреса: Кіровоградська обл., Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1);
2. Зобов`язати Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви надати Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" доступ до будівлі "Свято-Успенської церкви" та наявному в ній майну, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська обл., Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, в числі шляхом надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі.
3. Заборонити Управлінню Олександрійської єпархії Української православної церкви та будь-яким іншим особам за їх дорученням чи вказівкою, чи без такої, вчиняти дії, пов`язані із вилученням із користування Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" будівлі "Свято-Успенської церкви" та наявним в ній майном, яка знаходиться за адресою: 28120, Кіровоградська обл., Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, до вирішення справи по суті та набрання рішенням законної сили.
Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 задоволено заяву Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" та вжито заходів забезпечення позову.
1.3. 30.10.2020 на адресу суду від Управління Олександрійської Єпархії Української Православної церкви надійшла скарга на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця, відповідно до якої скаржник просить:
- визнати бездіяльність виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни щодо не винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні №63288753;
- зобов`язати виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірину Володимирівну усунути порушення шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документу, ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 у справі № 912/3249/20, стягувачу, на підставі п.6 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 63288753;
- визнати неправомірними дії виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни щодо винесення постанови від 23.10.2020 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 63288753 Лісового Сергія Валентиновича;
- зупинити вчинення виконувачем обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Іриною Володимирівною виконавчих дій щодо примусового виконання ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 №912/3249/20, до завершення розгляду Господарським судом Кіровоградської області по суті даної скарги та постановлення ухвали за результатами її розгляду;
- витребувати у виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни оригінали матеріалів виконавчого провадження №63288753, визнати її явку обов`язковою.
В обґрунтування поданої скарги зазначено, що на виконання ухвали суду від 07.10.2020 у справі №912/3249/20 про забезпечення позову, в.о. начальника Онуфріївського районного ВДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І.В. 13.10.2020 відкрито виконавче провадження №63288753.
15.10.2020 боржником надано державному виконавцю пояснення, що Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви не є ні власником, ні користувачем будівлі "Свято-Успенської церкви", що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, не має доступу до будівлі та майна, що знаходиться в ній. Більш того, Управління не має в своєму розпорядженні ключів від вказаної будівлі, які боржник, за вказаним виконавчим документом, має передати стягувачеві в натурі, забезпечивши його доступ до будівлі.
15.10.2020 Єпархією подано клопотання до державного виконавця про звернення до Господарського суду Кіровоградської області про зміну способу або порядку виконання, вказаного рішення у порядку ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" та ст. 331 ГПК України, оскільки наявні обставини, що роблять його виконання неможливим. Рішення щодо результату розгляду вказаного клопотання відсутні.
Скаржник зазначає, що керуючий Олександрійською Єпархією УПЦ Архієпископ Боголєп (Гончаренко В.В.), як керівник Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви, не мав можливості скористатися своїми правами, передбаченими Законом, у т.ч. бути присутнім на проведенні виконавчих дій, підписувати відповідні документи, надавати пояснення, заперечення за станом здоров`я.
Державним виконавцем не встановлено і у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про наявність у Єпархії ключів від замків будівлі "Свято-Успенської церкви" та наявний доступ боржника до вказаної будівлі. У зв`язку з чим, Єпархією повторно подано клопотання від 27.10.2020, адресоване державному виконавцю, про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".
Крім того, скаржник зазначає, що дії державного виконавця щодо винесення постанови є протиправними, свідчать про зловживання державним виконавцем її службовим становищем. Оскаржувана постанова підлягає скасуванню оскільки у самому виконавчому документі зобов`язано безпосередньо Єпархію, боржника, надати Релігійній громаді доступ до будівлі "Свято-Успенської церкви", тобто рішення не може бути виконаним без участі саме боржника. У виконавчому документі визначено шлях його виконання надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі. Іншого порядку способу його виконання, такого як заміна врізних замків на дверях будівлі у виконавчому документі та Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено.
Зазначене свідчить про те, що Виконавець при наявності доказів про те, що у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він повинен передати стягувачу в натурі, злоумисно не повернув виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону, натомість продовжив вчиняти заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які не встановлені виконавчим документом, чим порушив вимоги п. 10 ч. 3 ст. 18 Закону.
Також скаржник зазначає, що оскаржувана постанова від 23.10.2020 винесена усупереч ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає залучення спеціаліста з метою з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, а не вчинення ним будь-яких примусових дій. При цьому в оскаржуваній постанові не зазначено адресу будівлі щодо якої необхідно спеціалісту вжити заходів, адреси реєстрації спеціаліста. Спеціаліст - ФОП Лісовий С.В. не має необхідних знань, кваліфікації та досвіду роботи у відповідній галузі, що передбачено ч. 2 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".
2.  Фактичні обставини справи, встановлені судами
2.1.  Як установили суди попередніх інстанцій і свідчать матеріали справи, 13.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 у справі №912/3249/20, яку вручено під підпис керівнику Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви та запропоновано виконати вищевказане судове рішення самостійно протягом 3-х робочих днів з моменту винесення постанови.
Крім того, 13.10.2020 в.о. начальника Онуфріївського РВ ДВС звернулась до заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області з поданням про утворення виконавчої групи для здійснення виконавчого провадження №63288753.
Постановою від 13.10.2020 заступника начальника Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградські області подання в.о. начальника Онуфріївського РВ ДВС задоволено, утворено при Онуфріївському районному відділі державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) виконавчу групу щодо виконання виконавчого провадження №63288753.
15.10.2020 Управлінню Олександрійської Єпархії УПЦ направлено Вимогу виконавця від 15.10.2020 № 13.18-18/5410 якою було зобов`язано боржника виконати в термін до 19.10.2020 ухвалу № 912/3249/20 від 07.10.2020, видану Господарським судом Кіровоградської області в частині надання Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" доступу до будівлі Свято-Успенської церкви та наявному в ній майну, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, шляхом надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі.
19.10.2020 державним виконавцем було проведено перевірку виконання боржником рішення та встановлено, що вимоги виконавця не виконані. Ключі від замка будівлі Свято-Успенської церкви стягувачу не надані. Зазначена обставина підтверджується актом від 19.10.2020.
Того ж дня 19.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн за невиконання ухвали суду, зобов`язано боржника виконати рішення протягом 3-х робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
20.10.2020 державним виконавцем направлено Управлінню Олександрійської Єпархії УПЦ Вимогу виконавця від 20.10.2020 №13.18-18/5452 якою було зобов`язано боржника виконати в термін до 22.10.2020 ухвалу №912/3249/20 від 07.10.2020, видану Господарським судом Кіровоградської області в частині надання Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" доступу до будівлі Свято-Успенської церкви та наявному в ній майну, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, шляхом надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі.
22.10.2020 з метою перевірки виконання вимог закону, повторно здійснено виїзд за місцем реєстрації боржника та встановлено, що ухвалу суду від 07.10.2020 №912/3249/20 не виконано. Ключі від будівлі Свято-Успенської церкви, яка знаходиться за адресою Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1 стягувачу не передано про що складено Акт.
В порядку ст. 63, 75 Закону України "Про виконавче провадження" 22.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 10 200,00 грн за невиконання ухвали суду, зобов`язано боржника виконати рішення протягом 10-х робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.
22.10.2020 державним виконавцем направлено Управлінню Олександрійської Єпархії УПЦ Вимогу виконавця від 22.10.2020 №13.18-23/5532 якою зобов`язано боржника забезпечити явку представника Олександрійської Єпархії Української православної церкви на 27.10.2020 об 11:00 год. за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1 з метою виконання ухвали №912/3249/20 від 07.10.2020, виданої Господарським судом Кіровоградської області в частині надання Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" доступу до будівлі Свято-Успенської церкви та наявному в ній майну, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, шляхом надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі.
23.10.2020 державним виконавцем винесено постанову про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні.
29.10.2020 державним виконавцем направлено Управлінню Олександрійської Єпархії УПЦ Вимогу виконавця від 29.10.2020 №13.18-23/5784, якою було зобов`язано боржника 06.11.2020 о 11:00 год. надати доступ представникам стягувача та виконавчої служби для виконання ухвали Господарського суду Кіровоградської області в частині зобов`язання Управління надання Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" доступу до будівлі Свято-Успенської церкви та наявному в ній майну, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, буд. 36/1, шляхом надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі.
Крім того, 29.10.2020 направлено Вимоги виконавця про залучення представників відповідних органів, до проведення виконавчих дій, що відбудуться 06.11.2020 з 11:00 год. за місцем знаходження майна, до якого за рішенням Господарського суду Кіровоградської області, необхідно забезпечити доступ стягувачу, а саме: Олександрійському міськрайонному відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), Успенській сільській раді Онуфріївського району Кіровоградської області, Онуфріївській районній державній адміністрації Кіровоградської області, Онуфріївському ВП Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області.
Також 29.10.2020 державним виконавцем згідно зі ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" направлено Повідомлення від 29.10.2020 №№ 13.18-23/5801 Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області щодо вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності, згідно зі ст. 382 КК України, керівника Управління Олександрійської Єпархії Української православної церкви Гончаренко В.В.
06.11.2020 стягувачу забезпечено доступ до будівлі Свято-Успенської церкви шляхом примусового входження до храму, а саме шляхом механічного демонтажу замків. Проведено опис майна, що знаходиться в приміщенні, про що складено постанову про опис та арешт майна боржника від 06.11.2020. Дане підтверджується Актом державного виконавця від 06.11.2020.
3.  Короткий зміст судових рішень у справі
3.1.  Ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2020 в задоволенні скарги Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви від 29.10.2020 на рішення, дії та бездіяльність в.о. начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни, поданої у справі № 912/3249/20 відмовлено.
Ухвала мотивована тим, що твердження скаржника про необхідність застосування державним виконавцем положень статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" та повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі, є помилковим. Ухвала господарського суду від 07.10.2020 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі носить зобов`язальний, а не майновий характер.  Метою вжиття заходів забезпечення позову у справі, як вбачається зі змісту ухвали, є запобігання порушенню прав членів релігійної громади та забезпечення доступу громади до будівлі "Свято-Успенської церкви". При цьому, при постановленні ухвали про вжиття заходів забезпечення позову судом оцінено та взято до уваги надані заявником докази на підтвердження ненадання доступу членам громади до спірного майна. У зв`язку з невиконанням боржником ухвали суду в добровільному порядку державним виконавцем, в межах наданих йому повноважень, вчинено дії, спрямовані на виконання ухвали суду та забезпечено доступ стягувачу до спірної будівлі та наявного в ній майна. Твердження боржника про відсутність ключів від спірної будівлі, за переконанням суду, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, яким зобов`язано надати доступ до такої будівлі. Враховуючи відсутність ключів від замка будівлі "Свято-Успенської церкви" державним виконавцем залучено для участі у виконавчому провадженні фізичну особу-підприємця Лісового С.В. в якості спеціаліста з метою заміни врізних замків на дверях вказаної будівлі. Господарський суд не погодився з твердженням скаржника про протиправність таких дій державного виконавця, оскільки, як вже було зазначено судом вище, такі дії спрямовані на виконання ухвали суду у зв`язку з невиконанням боржником ухвали в добровільному порядку.
3.2. Постановою Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі №912/3249/20 ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2020 скасовано. Скаргу Управління Олександрійської Єпархії Української Православної Церкви від 29.10.2020 на рішення, дії та бездіяльність в.о. начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Гончаренко Ірини Володимирівни, поданої у справі №912/3249/20 задоволено. 
Визнано бездіяльність виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни щодо не винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 63288753.
Зобов`язано виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірину Володимирівну усунути порушення шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документу, ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 у справі № 912/3249/20, стягувачу, на підставі п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 63288753.
Визнано неправомірними дії виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни щодо винесення постанови від 23.10.2020 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 63288753 Лісового Сергія Валентиновича .
Визнано неправомірною та скасовано постанову, винесену 23.10.2020 виконувачем обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Іриною Володимирівною, про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 63288753 Лісового Сергія Валентиновича.
Постанова аргументована тим, що:
- державним виконавцем не встановлено і у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про наявність у Єпархії ключів від замків будівлі "Свято-Успенської церкви" та наявний доступ боржника до вказаної будівлі. 
- з огляду на встановлені обставини, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки у самому виконавчому документі зобов`язано безпосередньо Єпархію, боржника, надати Релігійній громаді доступ до будівлі "Свято-Успенської церкви", тобто рішення не може бути виконаним без участі саме боржника. У виконавчому документі визначено шлях його виконання надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі. Іншого порядку способу його виконання, такого як заміна врізаних замків на дверях будівлі у виконавчому документі та Законом України "Про виконавче провадження" не передбачено.
- виконавець при відсутності доказів про те, що у боржника наявне визначене виконавчим документом майно, яке він повинен передати стягувачу в натурі, не повернув виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", натомість продовжив вчиняти заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які не встановлені виконавчим документом, чим порушив вимоги п. 10 ч. 3 ст. 18 Законом України "Про виконавче провадження", а саме виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення. 
- Апеляційним судом досліджено у справі № 912/3249/20 Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якої будівля «Свято-Успенської Церкви» реєстраційний номер 33215103, адреса нерухомого майна: Кіровоградська область, Онуфріївський район, с. Успенка, вул. Молодіжна, будинок 36/1 зареєстрована за Українською Православною Церквою с. Успенки Онуфріївського району. 
-постанова від 23.10.2020 винесена усупереч ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає залучення спеціаліста з метою з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, а не вчинення ним будь-яких примусових дій. При цьому в оскаржуваній постанові не зазначено адресу будівлі щодо якої необхідно спеціалісту вжити заходів, адреси реєстрації спеціаліста. Спеціаліст - ФОП Лісовий С.В. не має необхідних знань, кваліфікації та досвіду роботи у відповідній галузі, що передбачено ч. 2 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".
4. Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу
4.1. Релігійна організація "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі №912/3249/20 і залишити в силі ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2020.
Заявник зазначає, що суд апеляційної інстанції порушив приписи статей 144, 236 ГПК України, взагалі не навів доводів щодо відхилення його аргументів, як і не вказав, які саме докази бере до уваги під час прийняття оскарженої постанови. Зокрема, скаржник надавав відеоматеріали щодо приналежності спірної будівлі до структури Української Православної Церкви. Також наводилися доводи про те, що на офіційному веб-сайті відповідача відображена інформація щодо приналежності храму до складу Олександрійської єпархії Української Православної Церкви.
Суд дійшов помилкового висновку стосовно того, що залучення спеціаліста державним виконавцем було неправомірним та таким, що не передбачене законодавством. Виконавець залучив спеціаліста з урахування приписів статті 71 ГПК України. Залучення спеціаліст було необхідністю з огляду на відмову боржника виконувати рішення суду та чинення перешкод у такому виконанні. 

4.2. У відзиві на касаційну скаргу відповідач вказує на безпідставність доводів скаржника, на його думку вони зводяться до переоцінки доказів у справі. Крім того, заявником не наведено підстав касаційного оскарження, передбачених частиною 2 статті 287 ГПК України. Також не потребують доказуванню обставини щодо неправомірних дій виконавця під час виконання ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020, оскільки такі обставини встановлені у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі №  340/5231/20. Адвокат Кокош Р. Г. не мав права підписувати касаційну скаргу, оскільки ордер, який наявний у матеріалах справи, не містить підтвердження повноваження діяти в інтересах позивача. 
5.  Позиція Верховного Суду 
5.1.  Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наведені у касаційній скарзі доводи, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
5.2. За змістом статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
5.3. Відповідно до ч. 1 ст. 18 ГПК України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. 
Відповідно до статті 6 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.
Згідно зі статтею 3 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначені Законом України "Про виконавче провадження", ст. 1 якого встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Положеннями статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.
Згідно зі статтею 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом тощо. Виконавець має право, зокрема: безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис.
За змістом статті 20 Закону України "Про виконавче провадження" для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання. Експертом або спеціалістом може бути будь-яка дієздатна особа, яка має необхідні знання, кваліфікацію та досвід роботи у відповідній галузі. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надати письмовий висновок, а суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання - письмовий звіт з питань, що містяться в постанові, протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Цей строк може бути продовжений до 30 робочих днів за погодженням з виконавцем. Експерт або спеціаліст зобов`язаний надавати усні рекомендації щодо дій, які виконуються в його присутності.
Як слідує із оскарженої постанови апеляційного господарського суду, скасовуючи постанову виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І. В. від 23.10.2020 № 63288753 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні Лісового С. В., Суд зазначив, що вона винесена усупереч статті 20 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає залучення спеціаліста з метою з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, а не вчинення ним будь-яких примусових дій. При цьому в оскаржуваній постанові не зазначено адресу будівлі щодо якої необхідно спеціалісту вжити заходів, адреси реєстрації спеціаліста. Спеціаліст - ФОП Лісовий С.В. не має необхідних знань, кваліфікації та досвіду роботи у відповідній галузі, що передбачено ч. 2 ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження".
Верховний Суд зауважує, що звертаючись із касаційною скаргою і стверджуючи про безпідставність скасування судом апеляційної інстанції постанови від 23.10.2020, заявник наводить лише доводи щодо наявності у виконавця перешкод щодо виконання рішення суду, однак жодним чином не обґрунтував у чому ж саме полягає порушення норм процесуального права або неправильне тлумачення норм матеріального права у відповідній частині. Також не спростовано доводи апеляційного господарського суду, що стаття 20 Закону України "Про виконавче провадження" визначає мету залучення спеціаліста суто для з`ясування та роз`яснення питань. У свою чергу, посилання скаржника на приписи статті 71 ГПК України не є релевантними до зазначеного випадку, оскільки не стосуються виконавчого провадження та повноважень, якими наділений спеціаліст на стадії виконання рішення суду. Верховний Суд, відповідно до статті 300 ГПК України, переглядає у касаційному порядку судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження. За відсутності належного обґрунтування доводів скарги і посилання лише на фактичні обставини здійснення виконання рішення суду, колегія суддів не убачає підстав для скасування постанови Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 912/3249/20 в частині визнання неправомірними дії виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І. В.  щодо винесення постанови від 23.10.2020 про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 63288753 Лісового С. В. та визнання неправомірною та скасування постанови, винесеної 23.10.2020 виконувачем обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І. В., про призначення спеціаліста для участі у виконавчому провадженні № 63288753 Лісового С. В. 
5.4. Щодо вимог про повернення виконавчого документу у постанові Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі №912/3249/20 наведено доводи про те, що державним виконавцем не встановлено і у матеріалах виконавчого провадження відсутні докази про наявність у Єпархії ключів від замків будівлі "Свято-Успенської церкви" та наявний доступ боржника до вказаної будівлі. 
Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції, апеляційний господарський суд вказав на те, що виконавець при відсутності доказів про те, що у боржника наявне визначене виконавчим документом майно, яке він повинен передати стягувачу в натурі, не повернув виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", натомість продовжив вчиняти заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, які не встановлені виконавчим документом, чим порушив вимоги п. 10 ч. 3 ст. 18 Законом України "Про виконавче провадження", а саме виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення. 
Водночас, відмовляючи у задоволенні скарги у зазначеній частині, суд першої інстанції зауважив, що ухвала господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 про вжиття заходів забезпечення позову у цій справі носить зобов`язальний, а не майновий характер.  Метою вжиття заходів забезпечення позову у справі, як вбачається зі змісту ухвали, є запобігання порушенню прав членів релігійної громади та забезпечення доступу громади до будівлі "Свято-Успенської церкви". При цьому, при постановленні ухвали про вжиття заходів забезпечення позову судом оцінено та взято до уваги надані заявником докази на підтвердження ненадання доступу членам громади до спірного майна. У зв`язку з невиконанням боржником ухвали суду в добровільному порядку державним виконавцем, в межах наданих йому повноважень, вчинено дії, спрямовані на виконання ухвали суду та забезпечено доступ стягувачу до спірної будівлі та наявного в ній майна. Твердження боржника про відсутність ключів від спірної будівлі, за переконанням суду, не може слугувати підставою для невиконання судового рішення, яким зобов`язано надати доступ до такої будівлі.
Колегія суддів зауважує, що у зазначеній ситуації наявне неоднакове тлумачення змісту ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020  щодо вжиття заходів забезпечення позову. Фактично суд апеляційної інстанції вважав, що виконання цієї ухвали полягає суто у наданні ключів від замка (замків) дверей спірної будівлі. Внаслідок заперечень відповідача щодо наявності ключів, на думку суду, необхідно було повернути виконавчий документ. Однак Верховний Суд звертає увагу, що у спірному випадку важливим є звернення до змісту та мети ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020. Так, у цій ухвалі зауважено, що у випадку незастосування заходу забезпечення до вирішення спору відповідач, будь-які інші особи за їх дорученням чи вказівкою, матимуть можливість продовжити вчинення заходів з метою фізичного блокування доступу до будівлі церкви, що унеможливлює реалізацію прав членів релігійної громади гарантованих Конституцією України, Закону України "Про свободу совісті та релігійні організації", чого дозволить уникнути вжиттям тимчасових заходів забезпечення у вигляді заборони вчиняти наведені дії. Тобто задовольняючи заяву про забезпечення позову, було звернуто увагу на важливості надати позивачу можливість реалізовувати прав членів релігійної громади щодо доступу до будівлі церкви. Саме з огляду на цю мету, необхідно виходити і під час врахування обставин реалізації виконання вказаної ухвали. 
Більше того, ухвалою Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 зобов`язано Управління Олександрійської єпархії Української православної церкви надати Релігійній організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної Церкви України с. Успенка" доступ до будівлі "Свято-Успенської церкви" та наявному в ній майну, в числі шляхом надання ключів від замка (замків) дверей вказаної будівлі. Саме надання доступу до будівлі є основним для виконання мети забезпечення позову, а надання ключів є способом його реалізації, однак аж ніяк не єдиним і виключним. 
З наведеного слідує, що скасовуючи ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2020 у справі № 912/3249/20, апеляційний господарський суд не взяв до уваги вказане, не врахував необхідності сукупного аналізу не лише заперечень відповідача, а і виконавчих документів, рішення суду, яке підлягає виконанню і мети, якої воно мало досягти. Водночас суд першої інстанції на вказане звернув увагу, у тому числі вірно зауважив мету відповідного заходу забезпечення позову, у той час, як суд апеляційної інстанції не навів мотивів з яких він вважає такий висновок помилковий, як і не спростував відповідні доводи суду. Також колегія суддів бере до уваги доводи скаржника стосовно того, що апеляційний господарський суд не навів аргументів щодо відхилення його доводів щодо врахування відповідних доказів, на які він посилався на обґрунтування власної позиції. 
Статтею 86 ГПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Верховний Суд акцентує, що обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів. Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування всіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язками, відносинами і залежностями. Таке з`ясування запобігає однобічності та забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
З`ясування відповідних обставин має здійснюватися із застосуванням критеріїв оцінки доказів передбачених  86 ГПК України щодо відсутності у жодного доказу заздалегідь встановленої сили та оцінки кожного доказу окремо, а також вірогідності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності.
У пунктах 1 - 3 частини першої статті 237 ГПК України  передбачено, що при ухваленні рішення суд вирішує, зокрема питання чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин.
Відповідно до положень статті 236 ГПК України законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Рішення господарського суду має ґрунтуватись на оцінці наданих учасниками справи доказів в підтвердження своїх вимог або заперечень, та на повному з`ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.
Верховний Суд звертає увагу на те, що хоча поняття "обґрунтованого" рішення не можна тлумачити як таке, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент учасників справи, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення, проте суд у будь-якому випадку, навіть без відображення окремих аргументів у своєму рішенні (якщо він вважає їх такими, що не впливають на правильне рішення спору або не відносяться до суті справи), повинен, під час розгляду справи надати оцінку всім аргументам учасників справи в силу імперативних положень статті 236 ГПК України, особливо тим, оцінка яких є необхідною для правильного вирішення спору.
Зважаючи на викладене, колегія суддів вважає, що постанова Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 912/3249/20 у цій частині не може бути визнана законною і обґрунтованою, ухваленою на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
5.5. За таких обставин, необхідно скасувати постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 912/3249/20 в частині визнання бездіяльності виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І.В. щодо не винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 63288753 та зобов`язання виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І. В. усунути порушення шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документу, ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 у справі № 912/3249/20, стягувачу, на підставі п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 63288753 та залишити в силі ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2020 у цій частині. 
Також Верховний Суд вважає помилковими доводи відповідача щодо безпідставності аргументів скаржника, оскільки підтвердилися аргументи щодо порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. 
У свою чергу, посилаючись на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.12.2020 у справі № 340/5231/20, відповідач не взяв до уваги, що предметом розгляду у вказаній справі були постанови виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко І. В., про накладення штрафу і суд дійшов висновку, що були наявні поважні причини невиконання боржником рішення суду, а тому у державного виконавця були відсутні підстави накладати на боржника штрафів на підставі ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження". Однак з рішення суду не убачається встановлення фактів або обставин, які були б обов`язковими, у розумінні статті 75 ГПК України під час розгляду скарги на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця у справі № 912/3249/20. 
Колегія суддів вважає помилковими доводи відповідача, наведені у відзиві на касаційну скаргу. Стверджуючи, що скаржником не наведено підстави касаційного оскарження, передбаченої частиною 2 статті 287 ГПК України відповідач не бере до уваги, що предметом касаційного розгляду є постанова апеляційного господарського суду, якою переглядалася ухвала суду першої інстанції. У цьому випадку, відповідно до абзацу 2 частини 2 статі 287 ГПК України, підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Саме зазначені обставини і були підставою оскарження. Доводи про те, що Адвокат Кокош Р. Г. не мав права підписувати касаційну скаргу спростовуються змістом документів, доданих до касаційної скарги, зокрема договором про надання правової допомоги та ордером, у якому зазначено, що органом, у якому надається правова допомога, є Касаційний господарський суд.
6.  Висновки за результатами розгляду касаційної скарги та норми права, якими керувався суд
6.1.  Відповідно до частини третьої статті 304 ГПК України касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.
6.2. Згідно з частинами першою, другою статті 311 ГПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення
Ураховуючи наведене та керуючись статтями 300, 301, 308, 311, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Релігійної організації "Релігійна громада Успіння Пресвятої Богородиці Кропивницької єпархії Православної церкви України с. Успенка" задовольнити частково. 
Постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі №  912/3249/20 скасувати в частині визнання бездіяльності виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни щодо не винесення постанови про повернення виконавчого документу стягувачу, на підставі п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні № 63288753 та зобов`язання виконувача обов`язків начальника Онуфріївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Гончаренко Ірини Володимирівни усунути порушення шляхом винесення постанови про повернення виконавчого документу, ухвали Господарського суду Кіровоградської області від 07.10.2020 у справі № 912/3249/20, стягувачу, на підставі п.6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", у виконавчому провадженні №  63288753, залишити в силі ухвалу Господарського суду Кіровоградської області від 09.11.2020 у цій частині. 
В іншій частині постанову Центрального апеляційного господарського суду від 25.05.2021 у справі № 912/3249/20 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не  підлягає.
Головуючий                                                                                Н.  О.  Волковицька

Судді                                                                                          С. К. Могил

                                                                                          О. В. Случ