ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/5035/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу   Головного управління   Пенсійного фонду України в Запорізькій області 
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від  02 серпня 2021 року  (головуючий суддя: Прасов О.О.) по адміністративній справі №  280/5035/21, розглянутій у спрощеному провадженні
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області  про визнання протиправними дії та бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,                    

                                             ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі – ГУ ПФУ в Запорізькій області), в якому просить визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018- 2020 роки;
зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки з 17.05.2021 року із урахуванням різниці, що вже була виплачена; 
визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Запорізькій області щодо невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки; 
зобов`язати ГУ ПФУ в Запорізькій області виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти її місячних пенсій, обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018- 2020 роки.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що вперше із заявою про призначення пенсії за віком у відповідності до  Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» звернулася 17.05.2021 року, а тому відповідач зобов`язаний нарахувати пенсію, та виплатити грошову допомогу у розмірі десяти її місячних пенсій із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018- 2020 роки.
У відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для перерахунку пенсії та виплати позивачу грошової допомоги по Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислених із застосуванням показника середньої заробітної плати   в Україні, з якої сплачено страхові внески,  за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме за 2018-2020 роки, оскільки застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки здійснюється при призначенні пенсії вперше, в той час як позивачу раніше в 2009 році вже призначена пенсія за вислугу років за  Законом України «Про пенсійне забезпечення» . 
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до  Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року №1788-Х11(далі Закон №1788-Х11), який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а тому у відповідача немає підстав для застосування у спірних правовідносинах порядку переведення з одного виду пенсії на інший згідно з положеннями ч.3  ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»  від 09.07.2003 року №1058-IV(далі - Закон № 1058-IV).та,  відповідно, застосування показника середньої заробітної плати за 2007-2009 роки.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом надана невірна оцінка встановленим обставинам справи, та неправильно застосовані норми  матеріального права.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач  зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування судом норм права та правової оцінки обставин у справі, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Із матеріалів справи вбачається, що пенсійним органом позивачу ОСОБА_1 з 02.11.2009 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-Х11, виплата якої зупинена з 06.11.2009 року, оскільки позивач працевлаштувалася, сплачувала у встановленому нормами права порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.
Після досягнення пенсійного віку   ОСОБА_1 звернулася 17.05.2021року до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за Законом № 1058-IV.  
На підставі заяви відповідачем з 17.05.2021 року здійснено переведення позивача з пенсії за вислугу років за Законом №1788-Х11  на пенсію за віком за Законом № 1058-IV,   відмовлено у перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки (9118,81 грн.) та у нарахуванні і виплаті допомоги у розмірі 10 пенсій відповідно до п.7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV згідно листа від 08.06.2021 за №0800-0205-39633.
Не погодившись з такими діями відповідача, позивач звернулася до суду із відповідним позовом.
Частиною 2  ст. 19, 44 Конституції  Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1  ст.9 Закону № 1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
За приписами ч.2  ст.40 Закону №    1058-IV  заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. 
Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується ПФУ за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Згідно з п.п.2, 16 розд. ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди    особам, які працювали на посадах, що дають право на пенсію за вислугою років, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених  Законом №1788-XII. У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до ст.27 та з урахуванням норм  ст.28 цього Закону. До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Положення  Закону №1788-XII  застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років.
Водночас ч.3  ст.45 Закону №1058-IV  установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.
При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1  ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.
З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що ч.3  ст.45 Закону №1058-IV  установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої  Законом №1058-ІV. 
Матеріали справи свідчать, що позивачу 02.11.2009 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону №1788-Х11, виплата якої зупинена з 06.11.2009 року, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії.
Для призначення пенсії за віком відповідно до  Закону №1058-ІV  позивач звернулася вперше 1.05.2021 року  після досягнення пенсійного віку, встановленого  Законом №1058-ІV. 
При цьому  ст.9 Закону №1058-ІV  не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч.3  ст.45 Закону №1058-ІV регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.
Викладене свідчить, що  при зверненні особи, якій було призначено пенсію за вислугу років у порядку  Закону №  1788-XII, до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на підставі  Закону №1058-IV, має місце саме призначення такого виду пенсії, а не переведення згідно з ч.3  ст.45 Закону №1058-IV, що, в свою чергу свідчить про наявність підстав для застосування показника середньої заробітної плати працівників зайнятих у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року звернення з заявою про призначення пенсії за віком. 
Аналогічна правова позиція викладена Великою Палатою Верховного Суду  31.10.2018 року по справі №    876/5312/17,  18.01.2019 року по справі №562/557/17, яка підлягає врахуванню судами відповідно до ч.5 ст.242 КАС України. 
В силу викладеного суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач має право на призначення пенсії за віком відповідно до  Закону №1058-IV  із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).  за період 2018-2020 роки.
За приписами п.5 «Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати», затвердженого 23.11.2011 року постановою КМ України №1191, п. 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення» Закону №1058-IV,  грошова допомога  у розмірі  десяти місячних пенсій станом на день її призначення надається особам, яким починаючи з 1.10.2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону №1058-IV,та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст.26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" ст. 55 Закону №1788-XII і мають страховий стаж ,зокрема, для жінок - 30 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. 
Матеріалами справи підтверджено, що   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день досягнення пенсійного віку працювала у сфері охорони здоров`я комунальної форми власності на посаді, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 Закону №1788-XII, має страховий стаж 57 роки 09 місяців 09 днів на таких посадах.
Оскільки документального підтвердження отримання ОСОБА_1  призначеної за вислугу років пенсії відповідач до суду не надав, позивач відповідно до вимог п.7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV має право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.
Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.
З урахуванням викладеного  судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення.
Керуючись ст.12, 315 ,316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
                                         
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління   Пенсійного фонду України в Запорізькій області  - залишити без задоволення.
Рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від  02 серпня 2021 року по адміністративній справі №280/5035/21 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 23 листопада 2021 року,   та не підлягає оскарженню згідно п.5 ст.328 КАС України.   

Головуючий - суддя                                                            Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай