Справа № 461/6462/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 33/811/1770/21                 Доповідач: Романюк М. Ф. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

14 грудня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  – адвоката Тимощука Олександра Івановича, представника Львівської митниці Держмитслужби Зирянова Олега Юрійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу захисника особи ОСОБА_1  – адвоката Тимощука Олександра Івановича, на постанову судді Галицького районного суду м. Львова  від 10 серпня 2021 року, про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання – АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України 

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі – 106565 грн 33 коп. а також конфіскації товару, який був незаконно переміщений відповідно до протоколу про порушення митних правил № 0516/20900/21
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 454 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби витрати за зберігання товару на складі митниці у сумі 45088 грн 19 коп.
Згідно з постановою суду, 16 березня 2021 року в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині – Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби в митному режимі імпорт, смугою руху «червоний коридор» в`їхав як товар: «Легковий автомобіль марки «DACIA», модель «LOGAN», номер кузова – НОМЕР_1 » під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Громадянином ОСОБА_1 до митного контролю були подані наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактура (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 року; довіреність від 15.03.2021 надана громадянкою ОСОБА_2 громадянину ОСОБА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини № НОМЕР_2 від 20.04.2016 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини № НОМЕР_3 від 20.04.2016 року. Відповідно до поданих документів, на митну територію України за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ №UA209180/2021/010876 ввозиться товар: «Легковий автомобіль марки DACIA, модель LOGAN, номер кузова – НОМЕР_1 , номер двигуна – немає даних, тип палива – бензин, об`єм – 1149 см3, потужність – 54 кВт, календарний рік виготовлення – 2015, дата першої реєстрації – 19.02.2015». Одержувачем (покупцем) та особою відповідальною за фінансове врегулювання вказаного автомобіля у товаросупровідних документах зазначена громадянка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), продавцем ОСОБА_3 (Verl 33415 Efeuweg 18), а його вартість заявлена 2750,00 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 90980,73 гривень. Під час здійснення митного контролю, у громадянина ОСОБА_1 виявлено митну декларацію Республіки Польщі (MRN) №21PL402010E0355961 відповідно до якої з території Євросоюзу на адресу громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) експортовано товар: «вживаний автомобіль марки DACIA LOGAN 2015 року виготовлення, номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм – 1149 см3, тип палива бензин». Відповідно до вказаної митної декларації Республіки Польщі, вартість переміщуваного транспортного засобу становить 14849,00 польських злотих, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 106565,33 гривень.
Не погоджуючись з даною постановою, захисник Тимощук О.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року, скасувати зазначену постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги покликається на те, що постанова суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.
Зазначає, що в матеріалах справи відсутні відомості того, що переміщуваний товар перевозився за заниженими цінами. Також відсутнє підтвердження вартості товару та відсутні докази подані митним органам неправдивих документів.
Зазначає, що для проведення розрахунку подаються відомості про автомобіль та вартість даного транспортного засобу, що і зробив ОСОБА_1 . Подальші дії митних органів провести розрахунок та виставити його для оплати.
Вказує на те, що договір купівлі-продажу автомобіля, який поданий до митниці був і поданий працівникам ОСОБА_6 . Саме працівники української митниці вимагали польську митну декларацію, яку було надано в повному пакеті документів.
Також зазначає, що договір купівлі-продажу автомобіля, укладений з ОСОБА_2 , а ОСОБА_7 здійснював перевезення та розмитнення даного автомобіля.
Щодо строку на апеляційне оскарження, покликається на те, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про розгляд справи 10.08.2021 та про прийняту постанову Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року йому відомо не було, відтак вважає що такий пропущений з поважних причин. 
У судове засідання апеляційної інстанції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час, дату та місце судового розгляду, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Окрім цього, захисник-адвокат Тимощук О.І. не заперечив проти розгляду апеляційної скарги у відсутності ОСОБА_1 . 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП за таких обставин його неявка в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Тимощука О.І., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення представника митного органу Зирянова О.Ю., який заперечив проти її задоволення, вивчивши апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.
Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Одним із критеріїв якісного судового рішення є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового засідання та оцінені належним чином, а також рішення, в якому наведені достатні мотиви його ухвалення.
Відповідно до ч.1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Аналізуючи зміст постанови місцевого суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та протокол про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що як державним інспектором відділу оперативного реагування управління забезпечення протидії митним правопорушенням Галицької митниці Держмитслужби при складанні протоколу, так і суддею під час розгляду справи в суді першої інстанції, вищезазначені вимоги закону дотримані не були, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.
Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння, як конкретне адміністративне правопорушення.
Так, за ч.1 ст. 483 КУпАП адміністративна відповідальність настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
Ч.1 ст. 198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.
Відповідно до правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Держмитслужби України від 17.11.2005 р. № 1118 "Про затвердження правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України" - при ввезенні ТЗ на митну територію України його власник або уповноважена особа надає уповноваженій посадовій особі митниці, у зоні діяльності якої розташовано пункт пропуску через державний кордон України, ТЗ для здійснення митного огляду і подає оригінали та ксерокопії таких документів (п.7 розділу першого Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України): - що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); - реєстраційних (технічних) документів на ТЗ (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про зняття ТЗ з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; митної декларації - у разі потреби; ВМД (у разі транзиту ТЗ, нового або знятого з обліку в реєстраційному органі, через митну територію України); - що підтверджують право на надання пільг щодо оподаткування (у разі митного оформлення ТЗ з наданням таких пільг); - паспортних та інших документів, визначених законодавством України й міжнародними договорами України, що дають право на перетин державного кордону, та/або паспорта громадянина (посвідчення особи з відміткою про місце проживання); посвідки чи іншого документа про постійне (тимчасове) проживання в Україні або за кордоном тощо; довідки про ідентифікаційний   номер громадянина  (за наявності).
На митний орган, як на особу, уповноважену на складання протоколів про адміністративне правопорушення, покладено імперативний обов`язок щодо збирання доказів та доведення фактів й обставин, викладених в протоколі. Натомість суд обмежений доводами та доказами, наданими сторонами у справі, та приймає рішення на основі проведеного їх аналізу та оцінки.
З врахуванням вивчених матеріалів справи, перевірених доводів апеляційної скарги, вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не дотримано вказаних вимог закону, не перевірено об`єктивність та повноту провадження у справі, а його висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ч. 1 ст. 483 МК України є неправильним, оскільки здійснений без повного аналізу матеріалів справи, внаслідок чого неможливо зробити висновок про його винуватість у порушенні вказаних митних правил.
На переконання апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, не є обґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам справи.
Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, а саме за дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підставу для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару, які необхідні для визначення його митної вартості. 
Суд першої інстанції як на докази вини ОСОБА_1 покликався на: дані, які містяться в: протоколі про порушення митних правил №0516/20900/21 від 19 березня 2021 року, з зазначенням вилученого товару: легковий автомобіль марки DACIA, модель LOGAN, номер кузова – НОМЕР_1 , номер двигуна – немає даних, тип палива – бензин, об`єм – 1149 см3, потужність – 54 кВт, календарний рік виготовлення – 2015, дата першої реєстрації – 19.02.2015; рахунок-фактура (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 року; довіреність від 15.03.2021 надана громадянкою ОСОБА_2 громадянину ОСОБА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини № НОМЕР_2 від 20.04.2016 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини №EN646099 від 20.04.2016 року; митна декларація Республіки Польщі (MRN) №21PL402010E0355961; митній декларації ЕЕ № UA209180.2021.10876; описі предметів, що були вилучені у ОСОБА_1 ; контрольному талоні для проходження по «червоному коридору» акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу; акті огляду транспортного засобу, який розміщується на складі митниці від 20 березня 2021 року; свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу; фактурі на автомобіль; експортній декларації Республіки Польща; заяві про вихід з пункту пропуску; митній декларації Республіки Польщі (MRN) №21PL402010E0355961 відповідно до якої з території Євросоюзу на адресу громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) експортовано товар: «вживаний автомобіль марки DACIA LOGAN 2015 року виготовлення, номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм – 1149 см3, тип палива бензин». 
Згідно з протоколом про порушення митних правил № 0516/20900/21, 16 березня 2021 року в зону митного контролю пункту пропуску «Шегині – Медика» митного поста «Мостиська» Галицької митниці Держмитслужби в митному режимі імпорт, смугою руху «червоний коридор» в`їхав як товар: «Легковий автомобіль марки «DACIA», модель «LOGAN», номер кузова – НОМЕР_1 » під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Громадянином ОСОБА_1 до митного контролю були подані наступні товаросупровідні документи: рахунок-фактура (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 року; довіреність від 15.03.2021 надана громадянкою ОСОБА_2 громадянину ОСОБА_1 ; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини № НОМЕР_2 від 20.04.2016 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видане компетентними органами Федеративної Республіки Німеччини № НОМЕР_3 від 20.04.2016 року. Відповідно до поданих документів, на митну територію України за попередньою митною декларацією типу ІМ ЕЕ №UA209180/2021/010876 ввозиться товар: «Легковий автомобіль марки DACIA, модель LOGAN, номер кузова – НОМЕР_1 , номер двигуна – немає даних, тип палива – бензин, об`єм – 1149 см3, потужність – 54 кВт, календарний рік виготовлення – 2015, дата першої реєстрації – 19.02.2015». Одержувачем (покупцем) та особою відповідальною за фінансове врегулювання вказаного автомобіля у товаросупровідних документах зазначена громадянка ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), продавцем ОСОБА_3 (Verl 33415 Efeuweg 18), а його вартість заявлена 2750,00 євро, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 90980,73 гривень. Під час здійснення митного контролю, у громадянина ОСОБА_1 виявлено митну декларацію Республіки Польщі (MRN) №21PL402010E0355961 відповідно до якої з території Євросоюзу на адресу громадянина ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ) експортовано товар: «вживаний автомобіль марки DACIA LOGAN 2015 року виготовлення, номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм – 1149 см3, тип палива бензин». Відповідно до вказаної митної декларації Республіки Польщі, вартість переміщуваного транспортного засобу становить 14849,00 польських злотих, що згідно з курсом Національного банку України відповідає сумі 106565,33 гривень.
Так, відповідно до поданих ОСОБА_1 до митного контролю товаросупровідних документів, зокрема, рахунку-фактури (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 року продавцем товару зазначена особа Lemanczyk Bau 9VERL 33415. EFEUWEG18), покупцем ОСОБА_8 (Lvivska obl.. BRYHOVYCHI. 79491, Potichok. 17), а його вартість становить 2750 євро.
Згідно з поданою електронною декларацією UA209180/2021/10876 декларант - ТзОВ «Транс-ЕМО»(адреса:79011, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 115Б/521 код ЄДРПОУ 43537965), відправник/ експортер -, Країна відправлення – Федеративна Республіка Німеччина, одержувач – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_2 , перевізник – ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_4 ).
Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довіреності від 15.03.2021 року ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 придбати у фізичної чи юридичної особи на території будь-якої держави світу на її ім`я транспортний засіб будь-якої марки, року випуску, перегнати його з закордону на територію України, бути її представником на митниці та в органах Державного митного контролю, органах Державної прикордонної служби, на станціях на підприємствах технічного обслуговування та ін.
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи рахунок-фактура (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 року підписаний ОСОБА_2 ( ОСОБА_8 ), та такий складений 12.03.2021, тобто швидше, ніж була надана довіреність на ім`я ОСОБА_1 .
Крім того, як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції не взяв до уваги того, що рахунок-фактура (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 року є чинним та не піддається сумніву учасниками провадження.
Апеляційний суд вважає, що в ході судового розгляду не спростовано дійсність правочину щодо продажу переміщуваного через митний кордон транспортного засобу, а саме рахунку-фактури (KAUFVERTRAG) без номера від 12.03.2021 між продавцем Lemanczyk Bau 9VERL 33415. EFEUWEG18) та покупцем ОСОБА_8 (Lvivska obl.. BRYHOVYCHI. 79491, Potichok. 17).
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що згідно з поданою електронною декларацією UA209180/2021/10876 декларант - ТзОВ «Транс-ЕМО»(адреса:79011, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 115Б/521 код ЄДРПОУ 43537965), відправник/ експортер -, Країна відправлення – Федеративна Республіка Німеччина, одержувач – ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), відповідальна за фінансове врегулювання - ОСОБА_2 , перевізник – ОСОБА_7 (паспорт НОМЕР_4 ).
Таким чином, митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості товару.
Апеляційний суд погоджується з доводами адвоката Тимощука О.І. про те, що митним органом не доведено в діях ОСОБА_1  об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.
Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи, яка повинна містити дві складові, а саме: переміщення чи дії спрямовані на переміщення товару з поданням документів, що містять неправдиві відомості (приховування від митного контролю).
Окрім цього, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.483 МК України є наявність в діях правопорушника вини у формі прямого умислу, а відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Згідно з ч. 2 ст. 460 МК України, перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів що містять неправдиві відомості виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів щодо перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної CMR.
Згідно п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України перевізник – особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення.
Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 діючи на підставі довіреності, виконуючи обов`язки перевізника товару, надав митним органам документи, які в свою чергу були надані йому особою, яка уповноважила його на здійснення переміщення транспортного засобу, не маючи при цьому умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України.
Таким чином, ОСОБА_1 не мав умислу на переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, оскільки до митного оформлення ним було подано документи, сумнівів в достовірності яких він не мав і об`єктивно не міг знати про невідповідність таких документів вимогам законодавства.
Отже, митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, і те, що ним були умисно подані до митного органу документи, які містять неправдиві відомості щодо вартості транспортного засобу.
Враховуючи викладене, матеріали справи не містять доказів вчинення ОСОБА_1 будь-яких дій, що утворюють об`єктивну сторону складу порушення митних правил з огляду на те, що згідно з поданою електронною декларацією UA209180/2021/10876 декларант - ТзОВ «Транс-ЕМО» (адреса:79011, Львівська область, м. Львів, вул. Зелена, 115Б/521).
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за своїм статусом є лише перевізником транспортного засобу і не є декларантом чи уповноваженою декларантом особою, визначення яких міститься у ч.1 ст.4 МК України.
Оскільки   ОСОБА_1 має статус перевізника, то згідно встановлених обставин справи та положень ч. 2 ст. 460 МК України він не може нести відповідальність за ч. 1 ст. 483 МК України за подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо митної вартості товару, оскільки не є суб`єктом такої відповідальності.
Таким чином, апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови суду, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст. 483 МК України не доведена.
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга містить обґрунтовані правові підстави для скасування постанови суду,оскільки в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження в справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.
Згідно з ч. 3 ст. 528 МК України у разі, якщо за результатами перевірки законності та обґрунтованості постанови суду у справі про порушення митних правил ця постанова буде скасована, а справа закрита, конфісковані товари, транспортні засоби повертаються особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності.
Виходячи з наведеного, апеляційний суд, скасовуючи постанову суду першої інстанції відносно  ОСОБА_1 вважає за необхідне повернути вилучений, згідно з протоколом про порушення митних правил № 0516/20900/21 від 19.03.2021 року автомобіль марки «DACIA», модель «LOGAN», номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм – 1149 см3, потужність – 54 кВт, календарний рік виготовлення – 2015 повернути власнику, або уповноваженій ним особі після належного митного оформлення без стягнення витрат митниці за зберігання цього транспортного засобу.
Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. ст. 528, 530 МК України, апеляційний суд, -

постановив:

поновити захиснику особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвокату Тимощуку Олександру Івановичу строк на апеляційне оскарження постанови судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності   ОСОБА_1 – адвоката Тимощука Олександра Івановича, задоволити.
Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 10 серпня 2021 року, якою   ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, скасувати та закрити провадження в справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0516/20900/21 від 19.03.2021 року товар, а саме автомобіль марки «DACIA», модель «LOGAN», номер кузова – НОМЕР_1 , об`єм – 1149 см3, потужність – 54 кВт, календарний рік виготовлення – 2015 повернути власнику, або уповноваженій ним особі після належного митного оформлення, або для повернення цього товару за межі митної території України без стягнення витрат за його зберігання.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк