КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

	

Головуючий у суді першої інстанції: Закаблук О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 368/913/20
Апеляційне провадження № 33/824/4711/2021
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
02 листопада 2021 року                                                                                          м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ  Мережко М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конюшко Денис Борисович на постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 29 вересня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою Кагарлицького районного суду Київської області від 29 вересня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням передбачених ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення..
Не погоджуючись із постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. У апеляційній скарзі просить постанову скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю його діях порушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд всебічно не дослідив матеріали справи. та не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам. Посилається на те, що суд не урахував, що ОСОБА_1 рухався по асфальтованій дорозі, в той час як інший учасник ДТП - ОСОБА_2 рухався ґрунтовою дорогою, тобто, ОСОБА_1 рухався по головній дорозі, тому саме ОСОБА_2 мав надати перевагу в русі та, відповідно, є винуватцем ДТП.
В судове засідання до Київського апеляційного суду з`явився ОСОБА_1 та його захисник - адвоката Конюшко Д.Б., які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити із викладених підстав. 
Перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , вважаю апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.
Як видно із протоколу про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2020 року серії ДПР18 №436659, ОСОБА_3 19 серпня 2020 року близько 18 год. 37 хв. у с.Стайки по вул. Пушкіна на перехресті вул. Озерній, керуючи автомобілем DAEWOO LANOS державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті рівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався з правого боку та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.
Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.11 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушення не визнав, вказуючи на те, що ОСОБА_1 рухався дорогою, яка має асфальтове покриття, а тому їхав головною дорогою. ОСОБА_2 їхав по грунтовій дорозі.
Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав у апеляційній скарзі та підтримав їх у судовому засіданні.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
При цьому, Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення.
Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення від 22 серпня 2020 року серії ДПР18 №436659, складений стосовно ОСОБА_1 ; схему місця ДТП, долучену до протоколу про адміністративні правопорушення; пояснення учасників ДТП, відібрані працівниками поліції на місці пригоди та надані у судових засіданнях, наявні у матеріалах справи фотографії з місця пригоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху.
Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про їх достовірність і допустимість, в той час як вказані апелянтом недоліки не є суттєвими і не можуть вплинути на прийняття рішення.
Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 порушив п. 10.11 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Разом з цим, відповідно до ч.1 ст. 38 КУпАП,  закриття провадження можливе за одночасної наявності вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення та спливу встановленого законом двомісячного строку.
Тобто для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі у зв`язку з його спливом необхідним є, поміж іншого, встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення - протиправної, винної дії чи бездіяльності. Тобто закриття провадження у справі за п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови визначення вини особи для встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення.
При вирішення питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення суд враховує положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.
Між тим, відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Даних, які б свідчили про те, що правопорушення є триваючим і, як наслідок, строк притягнення особи до адміністративної відповідальності слід рахувати з дня його виявлення, в матеріалах справи немає.
При розгляді справ, які віднесені до компетенції суду, точкою відліку строку давності притягнення до адміністративної відповідальності є день вчинення правопорушення, а саме - 19 серпня 2020 року.
Враховуючи, що станом на день розгляду справи закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про закриття провадження у справі на цій підставі.
Доводи апеляційної скарги не підтверджують відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення та не спростовують встановлені судом першої інстанції обставини, належна оцінка їм надана суддею Кагарлицького районного суду Київської області, з якими апеляційний суд погоджується.
Посилання апелянта на лист №388 від 19 жовтня 2020 року Стайківської сільської ради Кагарлицького району щодо стану дорожнього покриття на вулицях Пушкіна та Озерній у с. Стайки (а.с. 34) оцінюється судом критично, оскільки, як видно безпосередньо зі змісту вказаного листа, перехрестя та під`їзди до нього заасфальтовані, дорожня розмітка та знаки відсутні, вулиці густо заселені та розмежовують житлові будинки зліва та справа, а відтак, відсутні підстави вважати, що дороги, по яких рухались учасники ДТП, не є рівнозначними.
Апеляційний суд також звертає увагу на те, що, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення та письмових пояснень ОСОБА_1 , відібраних на місці ДТП, останній визнав свою вину у настанні ДТП.
Порушень норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваної постанови судом не встановлено.
За таких обставин суд доходить висновку, що постанова Кагарлицького районного суду Київської області від 29 вересня 2021 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі ст. 124 КУпАП є обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні. А відтак, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Конюшко Денис Борисович - залишити без задоволення.
Постанову Кагарлицького районного суду Київської області від 29 вересня 2021 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Київського                   
апеляційного суду                                                                                          М.В. Мережко