Справа № 138/2317/21 
Провадження № 33/801/951/2021
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ясінський Ю. А.
Доповідач: Панасюк О. С.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2021 року                                                                               м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, –

встановив:

       Постановою судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн 00 к. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 01 серпня 2021 року о 01 год 02 хв по вул. Ставиській, 75 в м. Могилів-Подільський Вінницької області він керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
        ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року, а провадження у справі закрити.
       Апеляційна скарга мотивована тим, що 01 серпня 2021 року опівночі він повертався додому з роботи, вийшовши з салону автомобіля побачив, що в двір його будинку заїхав автомобіль патрульної поліції з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору. Працівник поліції не пояснивши, які правила дорожнього руху він порушив та чим такі порушення підтверджуються почав вимагати пред`явити документи, що посвідчують його особу та реєстраційні документи на транспортний засіб. Зазначав, що від проходження огляду на стан сп`яніння він не відмовлявся, а лише вимагав у поліцейський підтвердити законність їхніх вимог. Посвідчення водія та реєстраційних документів на транспортний засіб працівникам поліції не пред`являв. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 (далі – Інструкція № 1395), тому що складений без його присутності та у відсутність свідків. У фабулі протоколу зазначено, що він керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, проте будь-яких доказів, які б підтверджували факт керування матеріали справи не містять. Наявний в матеріалах справи відеозапис не містить факту переслідування та/або зупинки працівниками поліції автомобіля під його керуванням, а навпаки спростовує твердження інспектора поліції, викладені у протоколі. Відеозапис в порушення Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026 є перерваним, не містить беззаперечної та конкретної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому не може слугувати доказом такої відмови. Довідка від 01 серпня 2021 року, складена інспектором поліції на ім`я голови суду, не є належним доказом у справі та містить недостовірну інформацію про те, що інспектор поліції зупинив автомобіль під його керуванням. Направлення не підтверджує факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, тому що не містить даних про вручення чи оголошення.
       Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Відповідно до частини сьомої статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
       Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ААБ № 024065 від 01 серпня 2021 року 01 серпня 2021 року о 01 год 02 хв по вул. Ставиській, 75 в м. Могилів-Подільський Вінницької області ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz Sprinter 319 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та мова). Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
       Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі – ПДР України) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Відповідно до пункту 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
       Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
       Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому статтею 266 КУпАП, відповідно до Інструкції та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) (далі – Порядок), відповідно до яких особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення.
       Згідно з пунктом 8 Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
       Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується відеозаписом, з якого видно, що поліцейський повідомив йому причину зупинки транспортного засобу, але не погодившись з почутим він, то заперечуючи факт керування транспортним засобом, то вимагаючи повідомити йому причину зупинки та надати докази порушення ним вимог ПДР, при цьому нецензурно та образливо виражаючись в бік поліцейських, категорично відмовився виконувати будь-які вимоги працівника поліції, у тому числі і щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
       Отже, відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, алкогольного сп`яніння, на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я є підставою притягнення особи до відповідальності за статтею 130 КУпАП.
       Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не бере та розцінює, як форму правомірного захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності, тому що на відеозаписі зафіксовано як автомобіль під його керуванням зупиняється в дворі, а позаду нього в цей час зупиняється автомобіль патрульної поліції з увімкнутими проблисковими маячками синього кольору,  ОСОБА_2 виходить з водійського місця.
       Відповідно до частини другої статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
       Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушення норм законодавства у зв`язку з відсутністю свідків, оскільки матеріали справи містять відеозапис вказаних дій.
       Відеозапис є одними із об`єктивних доказів у справі про адміністративне правопорушення, які суд оцінює в сукупності з іншими дослідженими судом доказами і така сукупність належних та допустимих доказів свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.
       Посилання  ОСОБА_1 про те, що відеозапис не є безперервним та не містить беззаперечної та конкретної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, не заслуговують на увагу, тому що КУпАП не містить застережень щодо об`єму відеозапису, який може бути наданий до суду як доказ у справі про адміністративне правопорушення, а для вирішення справи важливими є лише ті фактичні дані, які свідчать про вчинення адміністративного правопорушення, або про протилежне.
       Відповідно до наданого відеозапису, на ньому відображено відмову  ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я.
       Апеляційний суд відхиляє також доводи апеляційної скарги проте, що протокол складений з порушенням вимог Інструкції № 1395, тому що складений у відсутність особи, яка притягується до відповідальності. Як видно з відеозапису ОСОБА_1 самовільно залишив місце події, а його небажання бути присутнім під час складення відносно нього протоколу не свідчать про порушення працівником поліції вимог інструкції.
       Довідка від 01 серпня 2021 року, яка складена інспектором поліції, хоч і не є доказом у справі, однак не спростовує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується протоколом про вчинення адміністративного правопорушення та доданим до нього відеозаписом, які були оцінені суддею відповідно до вимог статті 252 КУпАП на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.
       Таким чином апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи апеляційної скарги не є істотними і не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які є підставою для скасування чи зміни рішення суду.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
       Керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, –

п о с т а н о в и в :
       
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01 листопада 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                 О. С. Панасюк