ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

01 листопада 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 740/227/20
Головуючий у першій інстанції - Олійник В. П.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/940/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,
суддів - Євстафієва О.К., Шарапової О.Л., 

сторони:

позивач - Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства»,
відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2021 року  у справі за позовом Комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,
місце постановлення рішення судом першої інстанції - м. Ніжин Чернігівська область, 
дата складання повного тексту рішення суду - 16.04.2021,
  
                                        У С Т А Н О В И В:  

16 січня 2020 року КП «Виробниче управління комунального господарства»  звернулось з позовом до ОСОБА_1 , в якому, після уточнення позовних вимог, остаточно просило (а.с.49) стягнути з останньої на свою користь заборгованість за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів в сумі 1435,59 грн за період з 01.02.2017 по 31.01.2021 та судові витрати в сумі 2102 грн. 
В обґрунтування позову підприємство посилалось на те, що 05.11.2019 Ніжинським міськрайонним судом видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за комунальні послуги, який скасовано ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 28.11.2019. Позивач зазначає, що він є єдиним виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м.Ніжині на підставі рішень Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2009 № 361 та від 14.07.2016 № 192. З грудня 2016 року на території м.Ніжина діє публічний договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, який був розроблений відповідно до Типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.12.2008 № 1070 «Про затвердження Правил надання послуг з вивезення побутових відходів». Вказаний Договір було опубліковано у спеціальному випуску міської газети «Вісті» від 14.11.2016 № 46. Повний текст Договору, який набрав чинності 15.12.2016, знаходиться у постійному відкритому доступі в мережі Інтернет на офіційному сайті Ніжинської міської ради. Публічний договір укладений з урахуванням вимог ч. 3 ст. 205, ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦПК України без підписання письмового примірника сторонами. Громадянка ОСОБА_1 протягом 30 днів не повідомила про відмову від укладення даного договору, та не надала своїх заперечень чи будь-яких інших зауважень, вчинила дію, яка засвідчує її волю до отримання пропозиції щодо укладення договору. Таким чином, договір є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання). Позивач у позові зазначає, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , є споживачем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів. За адресою домогосподарства відповідачки відкритий особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідачка користувалася та продовжує користуватися послугами позивача, але порушує терміни сплати за спожиті комунальні послуги і своєчасно не вносить плату за надані послуги на рахунок КП «ВУКГ», внаслідок чого починаючи з 01.02.2017 по 31.12.2019 утворилась заборгованість. Але в подальшому відповідачка продовжує ігнорувати вимоги щодо оплати за надані послуги. Тому за період з 01.01.2020 по 31.01.2021 відповідачці нараховані ще 285,48 грн. Станом на 22.02.2021 загальний борг складає 1435,59 грн.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2021 року позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП «Виробниче управління комунального господарства" 1150 грн 11 коп. заборгованості за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів за період з 01 лютого 2017 року по 31 грудня 2019 року. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь КП «Виробниче управління комунального господарства" 2102 грн судового збору. 
Розглядаючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що належних і допустимих доказів того, що відповідач не користується послугами по вивезенню твердих побутових відходів від її домоволодіння або укладення договору про вивезення відходів іншим виконавцем послуг, матеріали справи не містять, а тому відповідач вважається таким, що прийняв оферту щодо умов вищезазначеного публічного договору. За таких обставин відповідач зобов`язаний сплачувати вартість послуг, пов`язаних із вивезенням побутових відходів, які здійснює позивач, за тарифами визначеними органом місцевого самоврядування на підставі постанови КМУ.
Відмовляючи у задоволенні вимог в частині стягнення 285,48 грн за період з 01.01.2020 по 31.01.2021, суд зазначив, що дана вимога заявлена з порушенням п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України, а тому задоволенню не підлягає.

В апеляційній скарзі на рішення суду від 09.04.2021 ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість судового рішення, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Зокрема, скаржниця зазначає, що договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами між нею та КП «ВУКГ» не укладався. Газету «Вісті» відповідачка не отримувала, Інтернет у неї відсутній, лише з вересня 2019 року вона почала отримувати квитанції, заяв на відкриття особового рахунку не підписувала. Таким чином, відповідачем жодних дій щодо прийняття пропозиції КП «ВУКГ» стосовно укладення договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів не вчинялось, а згідно з вимогами цивільного законодавства особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні. Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю, ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Проте, заява про відкриття особистого рахунку № НОМЕР_1 відповідачем не підписувалася, а був відкритий на ім`я ОСОБА_2 , з яким відповідач перебувала у шлюбі. 
Додатково скаржниця звертає увагу, що найближчий сміттєвий бак знаходиться за 600 м від її домоволодіння. Відповідачці 83 роки, вона є дитиною війни, їй важко пересуватися. Більшу частину часу вона проживає у своєї дочки в с.Гора Київської області.
Крім того, відповідачку не було повідомлено про слухання даної справи, призначеної на 09.04.2021, що є порушенням ч.5 ст.4 ЦПК України.

КП «ВУКГ» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити її без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду від 09.04.2021 - без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим. Доводи відзиву зводяться до мотивів позовної заяви. Додатково підприємство зазначає, що вивезення відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги». Також звертають увагу на те, що відкривається особовий рахунок або на власника, або на особу, яка зареєстрована у домоволодінні, або проживає без реєстрації з погодження власника. Оскільки протягом 30 днів з дня опублікування ВП «ВУКГ» у ЗМІ зазначеного Публічного договору ОСОБА_1 не направила письмової відмови укласти договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів чи про свою незгоду з умовами опублікованого договору, тому вона вважається такою, що прийняла пропозицію (оферту) КП «ВУКГ» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору, та є споживачем наданих позивачем послуг.
Звертають увагу і на той факт, що жодного звернення про не отримані послуги чи неякісне отримання послуги від ОСОБА_1 до надавача комунальної послуги КП «ВУКГ» не надходило. Крім того, відповідач як споживач житлово-комунальної послуги може викидати побутові відходи до контейнерів на майданчиках всього міста. 
Щодо звернення відповідачки до позивача в грудні 2019 з проханням зняти з неї плату за вивезення сміття, так як вона є пенсіонеркою, має 82 роки, носити сміття за 1 км не в змозі, договір не укладала на вивіз сміття, то починаючи з січня 2020 року, коли КП «ВУКГ» повідомило ОСОБА_1 про намір звернутися до суду, остання не повідомила позивача про зміни, які відбулися в її домогосподарстві. 

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Оскаржуване рішення вказаним вимогам відповідає повністю.

Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що  в будинку АДРЕСА_1 зареєстрована та проживає відповідачка ОСОБА_1 , яка є споживачем послуг з вивезення побутових відходів.
За вказаною вище адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с.6).
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.07.2016 № 192 введено в дію рішення комісії з визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території міста Ніжина та встановлення терміну надання послуг (а.с. 7).
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 02.04.2015 № 73 кориговано тарифи на послуги з перевезення твердих побутових відходів згідно з графіками відповідно до договорів, укладених з населенням, бюджетними установами та інших споживачами КП «ВУКГ» (а.с.8).
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.01.2018 № 6 встановлено тарифи на послугу захоронення побутових відходів на полігоні твердих побутових відходів для населення, бюджетних установ та інших споживачів КП «ВУКГ» (а.с. 9).
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 11.01.2018 № 5 встановлено тарифи на послугу вивезення побутових відходів згідно графіку з населення бюджетних установ та інших споживачів КП «ВУКГ» (а.с. 10).
Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 23.12.2016 № 385 затверджено норми надання послуг із вивезення твердих побутових відходів для м. Ніжина на 2017 - 2021 роки (а.с. 14).
У спецвипуску Ніжинської міської газети «Вісті» від 14.11.2016 № 46 (1113) опубліковано публічний договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів з публічною офертою до нього. Вказаний публічний договір знаходиться у постійному доступі на офіційному сайті Ніжинської міської ради та на офіційному сайті КП «ВУКГ» (а.с. 16).
У випуску Ніжинської міської газети «Вісті» від 31.05.2019 опубліковано публічний договір про надання послуг з поводження (вивезення та захоронення) з побутовими відходами (в редакції від 30.05.2019). Вказаний публічний договір знаходиться у постійному доступі на офіційному сайті Ніжинської міської ради та на офіційному сайті КП «ВУКГ» (а.с. 16)
Виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м. Ніжині визначено КП «ВУКГ» згідно з рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2009 № 361 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів як окремої комунальної послуги» та рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.07.2016 № 192 «Про введення в дію рішення комісії з визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території Ніжина та встановлення терміну надання послуг».
Відповідно до довідки КП «ВУКГ» по особовому рахунку за період з 02.2017 по 12.2019 за відповідачем утворилась заборгованість за надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 1150,11 грн. Також з наданої довідки вбачається, що з 02.2017 по 08.2019 нарахування проводилось на 2 мешканців, а з 09.2019 по 12.2019 - на одного ( а.с.6).
Підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1 публічного договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів передбачено, що виконавець зобов`язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення та захоронення твердих побутових відходів (далі - Послуги), а Споживач зобов`язується своєчасно оплачувати Послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором. Виконавцем послуг з вивезення та захоронення побутових відходів у м. Ніжині визначено Комунальне підприємство «Виробниче управління комунального господарства» згідно з Рішенням виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 30.07.2009 р. № 361 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів як окремої комунальної послуги» та Рішення виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 14.07.2016 р. № 192 «Про введення в дію рішення комісії з визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів на території Ніжина та встановлення терміну надання послуг».
Згідно з п/п 5.2.1 п. 5 вказаного договору споживач зобов`язується оплачувати в установлений договором строк за надані йому послуги з вивезення та захоронення відходів.
Споживач несе відповідальність згідно з законом і цим договором, зокрема, за несвоєчасне внесення плати за послуги та невиконання зобов`язань, визначених цим договором і законом (п/п 7.1.1, 7.1.2 п. 7).
Відповідно до п/п 10.1 - 10.3 п. 10 договору даний Договір укладається з урахуванням вимог ч. 3 ст. 205, ст. 633, 634, 641,642 ЦК України без підписання письмового примірника Сторонами. Якщо протягом 30 днів з дня опублікування даного Договору не буде письмових заперечень Споживача, він вважається укладеним. Даний Договір набирає чинності через 30 днів з дня його офіційного оприлюднення в засобах масової інформації і діє до 14 липня 2024 р.
Підпунктами 11.3-11.6 п. 11 публічного договору встановлено, що даний договір розроблено відповідно до типового договору, затвердженого Постановою КМУ від 10.12.2008 № 1070. У випадках, не передбачених цим Договором, сторони керуються чинним законодавством України. Цей Договір публічно доводиться до відома усіх Споживачів шляхом його публікації в офіційному виданні - газеті «Вісті». Текст Договору постійно доступний Споживачам в мережі Інтернет на офіційному сайті Ніжинської міської ради www.nizhynrada.org та на офіційному сайті комунального підприємства «Виробниче управління комунального господарства» www.unenizh.org.ua.
Позивач звертався до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за комунальні послуги. Проте ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 28.11.2019 скасовано судовий наказ по справі №740/5360/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КП «ВУКГ» заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 15.12.2016 по 31.08.2019 в сумі 1062,27 грн та 192,10 грн судового збору, що стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до статті 256 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Статтею 633 ЦК України встановлено, що публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Актами цивільного законодавства можуть бути встановлені правила, обов`язкові для сторін при укладенні і виконанні публічного договору.
Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до ст. 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказано у пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Особа, яка зробила пропозицію укласти договір (оферту), у разі беззастережного акцепту цієї пропозиції його адресатом автоматично стає стороною в договірному зобов`язанні.
Акцептом визнається відповідь особи, якій адресована оферта, про її прийняття. Акцепт повинен бути повним і беззастережним. Мовчання за загальним правилом не є акцептом, якщо інше не випливає із закону, звичаю ділового обороту або з колишніх ділових відносин сторін. Мовчання можна вважати акцептом лише тоді, коли це прямо передбачено договором або законом.
Разом з тим, згідно зі ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.
Виходячи з тлумачення пункту 2 ст. 205 ЦК України і пункту 2 ст.642 ЦК України, можна зробити висновок, що укладення договору шляхом вчинення виключно конклюдентних дій або мовчання можливе, якщо для певного договору не передбачена обов`язкова письмова форма або якщо таке укладення договору передбачено законом.
Таким чином, договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів є укладеним з моменту, коли споживач акцептував пропозицію офертанта повністю та без застережень або у вигляді конклюдентних дій прийняв оферту, або за умови передбачення у договорі або законі не висловив заперечень проти договору (мовчання).
Договір з вивезення відходів містить в собі також елементи договору приєднання (стаття 634 ЦК України), оскільки договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Вивезення побутових відходів є видом житлово-комунальних послуг, що надаються мешканцям певної адміністративно-територіальної одиниці і на ці правовідносини розповсюджується Закон України «Про житлово-комунальні послуги».
Цим Законом у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, було передбачено, зокрема, що споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (частина третя пункт 1 та 5 статті 20). Такі положення Закону України «Про житлово-комунальні послуги» свідчать про обов`язковість договору щодо житлово-комунальних послуг для споживача та неможливість споживача відмовитись від укладання договору (за виключенням у випадках, встановлених законом та у порядку встановленому законом), зокрема договору про вивезення побутових відходів. За таких обставин, прийняття оферти виконавця послуг з вивезення побутових відходів може бути у вигляді мовчання.
Згідно з пунктом б частини першої ст.15 Закону України «Про відходи» громадяни України, іноземці та особи без громадянства зобов`язані вносити в установленому порядку плату за послуги з поводження з побутовими відходами.
У частинах другій та третій ст.35-1 Закону України «Про відходи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що власники або наймачі, користувачі, у тому числі орендарі, джерел утворення побутових відходів, земельних ділянок укладають договори з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів, здійснюють оплату таких послуг та забезпечують роздільне збирання твердих побутових відходів. Збирання та вивезення побутових відходів у межах певної території здійснюються юридичною особою, яка уповноважена на це органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, спеціально обладнаними для цього транспортними засобами.
На виконання зазначеного Закону прийнято постанову КМУ від 10.12.2008 № 1070, якою затверджено Правила надання послуг з поводження з побутовими відходами. Положеннями пунктів 6-13 цієї постанови визначено норми вивозу відходів, контроль якості послуг, графік надання послуг визначається замовником послуг - органом місцевого самоврядування, а оплата за послуги здійснюється відповідно до постанови КМУ від 26.07.2006 № 1010.
Системне тлумачення вказаних норм свідчить, що на фізичних осіб покладено законодавчий обов`язок укласти договір та вносити плату за користування послугами з вивезення побутових відходів; а тому у випадку відсутності прийняття оферти шляхом погодження на укладання договору про вивезення відходів або конклюдентних дій, які свідчать про прийняття пропозиції, таке прийняття може бути також у вигляді мовчання.
Такий правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 11 листопада 2019 року у справі № 646/834/17, який в силу положень ч.4 ст.263 ЦПК України повинен враховуватися апеляційним судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

У справі, що переглядається, встановлено, що в якості пропозиції для підписання споживачами в спеціальному випуску Ніжинської міської газети «Вісті» від 14.11.2016 № 46 був опублікований Публічний Договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів з публічною офертою до нього.
Протягом 30 днів з дня опублікування даного Договору у засобах масової інформації відповідачка про свою відмову укласти договір про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів чи про свою незгоду із умовами опублікованого договору до позивача у письмовому вигляді не направила, а тому ОСОБА_1 вважається такою, що прийняла пропозицію КП «ВУКГ» щодо укладення договору про надання послуг з вивезення та захоронення побутових відходів, положення якого відповідають типовому договору.
Таким чином, за матеріалами справи встановлено, що позивач направив оферту, відповідачка протягом встановленого строку письмових заперечень щодо умов договору не подала, отже договір між КП «ВУКГ» і ОСОБА_1 вважається укладеним.

Не є підставою для скасування повністю рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що позивач був зобов`язаний надати ОСОБА_1 письмовий проект відповідного договору, а вона як споживач зобов`язана була або підписати такий договір або вчинити дії, які засвідчують її волю до отримання відповідної комунальної послуги, оскільки такі доводи є довільним тлумаченням норм чинного законодавства.
Доводи відповідачки є хибними та не спростовують того факту, що нею укладено договір з позивачем, оскільки для виникнення правовідносин з вивезення побутових відходів на підставі публічної оферти не потрібно інших доказів ніж публікація публічного договору та відсутність заперечень з іншої сторони.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи та постановлене законне та обґрунтоване рішення про задоволення позовних вимог КП «ВУКГ» і наявність підстав для стягнення заборгованості.
Приймаючи до уваги документально підтверджену позивачем та не спростовану відповідачкою заборгованість за надані позивачем послуги за період з 01.02.2017 по 31.12.2019 в сумі 1150 грн 11 коп., суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення вказаної суми заборгованості з відповідачки на користь позивача.    

Доводи апеляційної скарги щодо не користування послугами відповідача не доведена належними  доказами з боку відповідачки, оскільки остання не зверталась до позивача із заявою про припинення надання їй відповідної послуги. Надання до апеляційної скарги заяви на ім`я начальника КП «ВУКГ» про зняття з неї плати за вивезення сміття від 23.12.2019 (а.с.74) не може бути прийнята апеляційним судом до уваги, оскільки дана заява була подана до надавача послуги після скасування Ніжинським міськрайонним судом судового наказу. 
На думку апеляційного суду, вказані доводи апеляційної скарги не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення суду, оскільки факт вивозу побутових відходів підтверджено, відповідачка даним послугами користується, що останньою не спростовано.

Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Отже, виходячи з презумпції обов`язку споживача сплачувати за надані виконавцем житлово-комунальні послуги, враховуючи відсутність належних, допустимих та достовірних доказів на спростування наявності спірної заборгованості у відповідачки, колегія суддів вважає, що заявлені КП «ВУКГ» вимоги є законними і ґрунтуються на матеріалах справи та погоджується з висновком районного суду про необхідність стягнення з останньої боргу за спожиті послуги з вивезення та захоронення побутових відходів за період з 01.02.2017 по 31.12.2019, який становить 1150,11 грн. 
Колегія суддів погоджується і з висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні збільшеної позовної вимоги щодо стягнення 285,48 грн за період з 01.01.2020 по 31.01.2021,.
Як вірно зазначив суд, відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.
Відповідно до ухвали Ніжинського міськрайонного суду від 13.02.2020  справу було призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження на 17.04.2020. 
Клопотання про уточнення позовних вимог було подано до суду 24.02.2021 (а.с.49).
Враховуючи наведене, рішення суду в зазначеній частині є законним та обґрунтованим.
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст. 263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Посилання скаржниці на те, що районний суд допустив порушення норм процесуального права та розглянув справу без участі відповідачки, яка не були належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, а саме на 09.04.2021, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення з огляду на таке.
Відповідно до частин першої, другої статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.
Частинами п`ятою-восьмою, одинадцятою статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Згідно з частинами першою, другою статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.
Відповідно до пункту 99-1 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, із змінами та доповненнями, рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються особисто адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів його сім`ї, який проживає разом з ним. У разі відсутності адресата (будь-кого із повнолітніх членів його сім`ї) за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку інформує адресата за наявним номером телефону та/або вкладає до абонентської поштової скриньки повідомлення про надходження рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка». Якщо протягом трьох робочих днів після інформування адресат не з`явився за одержанням рекомендованого листа з позначкою «Судова повістка», працівник поштового зв`язку робить позначку «адресат відсутній за вказаною адресою», яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (частина перша статті 131 ЦПК України).
Статтею 223 ЦПК України передбачено, що суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.
З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Ніжинського міськрайонного суду від 13 лютого 2020 року справу призначено до розгляду на 17 квітня 2020 року з повідомленням про час і місце судового засідання осіб, які беруть участь у справі.
13 квітня 2020 року відповідачкою ОСОБА_1 подано заяву про відкладення розгляду справи (а.с.32).
17 квітня 2020 року розгляд справи було відкладено на 03 липня 2020 року.
В подальшому відповідачкою заявлялося клопотання про перенесення розгляду справи 30.06.2020 (а.с.35), 21.09.2020 (а.с.39), 14.12.2020 (а.с.44).
Судова повістка про розгляд справи, призначений районним судом на 09 квітня 2021, була направлені ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 і повернулася до суду із зазначенням причин повернення «Адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.48).
Вищезгадану судову повістку суд надіслав на адресу, за якою зареєстровано місце проживання (перебування) відповідачки, що підтверджується наявними в матеріалах справи відомостями відділу квартирного обліку, приватизації житла та ведення реєстру територіальної громади Виконавчого комітету Ніжинської міської ради від 27.01.2020 № 1528/155 (а.с.19), а також зазначену в численних клопотаннях ОСОБА_1 , адресованих суду.
За таких обставин відповідно до пункту 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України ОСОБА_1 вважається такою, що належно повідомлена про дату, час і місце розгляду справи Ніжинським міськрайонним судом.
Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 15 вересня 2021 року у справі № 488/4572/19 (провадження № 61-4731св21), від 28 липня 2021 року у справі № 552/1171/19 (провадження № 61-21579св19)
Верховний Суд у своїй постанові від 21 липня 2021 року у справі № 635/2225/13-ц (провадження № 61-7731св21) зазначив: «Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі  «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання»
Таким чином, ОСОБА_1 мала бути обачною та цікавитись судовим розглядом справи за її апеляційною скаргою, а повернення конвертів із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» не свідчить про неналежне виконання судом свого обов`язку щодо повідомлення сторін про розгляд справи.
Враховуючи викладене,  розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні. 
Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

                                          П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України  

Судді Чернігівського апеляційного суду   
                                                                                          І.О.Боброва
                                                                                                                       
                                                                                          О.К.Євстафієв

                                                                                          О.Л.Шарапова

                              Повний текст постанови суду складений 01.11.2021.