П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

02 листопада 2021 р.	м. Одеса	Справа № 400/1769/21	
                                                                                                              
                                                                                                                         Головуючий в І інстанції: Лісовська Н.В.
                                                                                   Дата та місце ухвалення рішення: 21.05.2021 р. м. Миколаїв
          
                  П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

                                                 судді-доповідача – Шеметенко Л.П.
                                                                   судді – Стас Л.В.
                                                                   судді – Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2021 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.11.2020 року № 00010900901.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Миколаївській області від 17.11.2020 року № 00010900901. 
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні заявленого позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Представником позивач поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.
Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків. 
Судом першої інстанції встановлено, що наказом від 28.10.2020 року № 123 призначено проведення з 29.10.2020 року фактичної перевірки позивача за місцем здійснення діяльності: АДРЕСА_1 , тривалістю 10 діб. Також, визначено: перевірку провести за період діяльності з 01.01.2020 року на момент закінчення перевірки, з метою здійснення контролю за дотриманням платниками податків законодавства в частині виробництва, обліку, обігу, зберігання та транспортування підакцизних товарів.
29.10.2020 року проведено фактичну перевірку магазину позивача, що оформлено актом  № 537/14-29-09-01/ НОМЕР_1 . 
Перевіркою встановлено, що у ліцензій на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями № 14150308201901625 та тютюновими виробами № 14150311201901345 термін дії сплив 08.07.2020 року. Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями                             № 14150308202001638 та тютюновими виробами № 14150311202001365 термін дії з                 10.07.2020 року. Суб`єкт господарювання 09.07.2020 року реалізовував алкогольні напої та тютюнові вироби без наявних діючих ліцензій, чим порушив вимоги ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів». Факт реалізації підтверджується денним Z-звітом від 09.07.2020 року № 0233, перелік реалізованої продукції наведено в додатку № 1 до акту перевірки.
17.11.2020 року відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № 00010900901, яким до позивача застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 34000 грн.
Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що наказ про проведення фактичної перевірки відповідає вимогам, встановленим ПК України, був прийнятий без порушення визначеної чинним законодавством процедури призначення фактичної перевірки та за наявності передбаченої ПК України підстави для її проведення.
Водночас, враховуючи кінцеві дати строків дії наявних у позивача ліцензій «до 09.07.2020», суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не допущено порушень вимог Закону № 481/95 під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в останній день чинності ліцензій - 09.07.2020 року.
Рішення суду першої інстанції оскаржено відповідачем.
Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній задовольняючи позов, з огляду на викладене. 
Відповідно до статті 1 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481/95-ВР ліцензія (спеціальний дозвіл) - документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.
Статтею 15 вказаного Закону передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю. 
Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в податковому органі, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).
Згідно з абзацом 6 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.
Застосовуючи до позивача штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, відповідач виходив з того, що у ФОП ОСОБА_1 наявні ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами зі строками дії з 09.07.2019 року до 09.07.2020 року та з 10.07.2020 року до 10.07.2021 року.
Разом з цим, на думку відповідача, останнім днем дії наведених ліцензій позивача на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та на право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами зі строком дії з 09.07.2019 року до 09.07.2020 року слід вважати 08.07.2020 року.
З огляду на викладене, оскільки нові ліцензії позивачу видані зі строком дії з                10.07.2020 року до 10.07.2021 року, відповідач вважає, що 09.07.2020 року позивач здійснив реалізацію алкогольних напоїв та тютюнових виробів без наявних діючих ліцензій.
Вказані доводи відповідачем наводяться, як в акті спірної перевірки, так і у відзиві на позовну заяву та поданій апеляційній скарзі.
Водночас, колегія суддів вважає, що надаючи оцінку вказаним доводам відповідача, суд першої інстанції вірно виходив з того, що терміни дії даних ліцензій були особисто встановлені повноважним органом шляхом визначення конкретного календарного дня їх початку та закінчення. 
При цьому, дата закінчення поєднана з прийменником «до», у зв`язку з чим, така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.
Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо недопущення позивачем порушень вимог Закону № 481/95-ВР під час здійснення роздрібного продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів в останній день чинності ліцензій - 09.07.2020 року є правильними.
Колегія суддів наголошує, що по закінченні строку дії наведених ліцензій (строк дії з 09.07.2019 року до 09.07.2020 року) позивач отримав нові ліцензії, де податковий орган самостійно визначив строк їх дії з 10.07.2020 року до 10.07.2021 року, тобто, з наступного дня, що передує дню закінчення терміну дії попередніх ліцензій.
За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідач протиправно застосував до позивача штрафні санкції оскаржуваним податковим повідомленням - рішення, а тому, воно підлягає скасуванню, позов задоволенню.
Висновки суду у даній справі відповідають правовим позиціям Верховного Суду, які викладені, зокрема, у постановах від 25.04.2018 року у справі № 815/4720/16, від 22.05.2018 року у справі № 815/1733/16, від 18.04.2019 року у справі № 815/1871/16, від 06.05.2021 року у справі № 820/6160/16.
В свою чергу, доводи апеляційної скарги відповідача спростовуються наведеними висновками суду, суперечать правовим позиціям ВС та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, –
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Миколаївській області – залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 02.11.2021 р.

        Суддя-доповідач:                                                                      Л.П. Шеметенко

         Суддя:                                                                                        Л.В. Стас  

         Суддя:                                                                                        І.О. Турецька