Постанова
Іменем України 
7 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 203/1036/21
провадження № 51-4031 км 21
Верховний Суд колегією суддів Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_1 ,
суддів                                                            ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                ОСОБА_4 ,
прокурора                                                    ОСОБА_5 ,
захисника                                                     ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 1 липня 2021 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 42020040000000541.
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 42020040000000541.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 1 липня 2021 року відмовлено ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 року, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.
Вимоги, викладені у касаційній скарзі, та узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції. При цьому вказує, що апеляційний суд, відкривши провадження за апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді, потім дійшов помилкового висновку про необхідність повернення цієї скарги у зв`язку з відсутністю поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження. Стверджує, що проголошення повного тексту ухвали слідчого судді від 27 квітня 2021 року відбулося за його відсутності, а отже йому не було відомо суті зазначеного судового рішення, що у свою чергу унеможливило подачу апеляційної скарги у передбачений законом строк. Вказує, що він двічі через особистий кабінет сервісу Електронного суду звертався із заявами про надсилання йому копії ухвали слідчого судді, проте електронну копію судового рішення, яка, на його переконання, не відповідає вимогам Інструкції з діловодства в місцевому суді,  було надіслано йому не на офіційну електронну адресу, а на особисту, що не може вважатися належним надсиланням судового рішення.
Позиції інших учасників судового провадження 
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 підтримав свою касаційну скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор  ОСОБА_5 просив відмовити в задоволенні касаційної скарги.
Мотиви Суду
За приписами ст. 370 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.     
Ухвала апеляційного суду про відмову захиснику ОСОБА_6 у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 27 квітня 2021 рокута повернення апеляційної скарги особі, яка її подала, відповідає зазначеним вимогам закону.
При цьому є безпідставними твердження захисника ОСОБА_6 про те, що апеляційний суд, прийнявши його апеляційну скаргу та відкривши провадження за нею, потім помилково встановив, що ним як особою, яка подала апеляційну скаргу, пропущено процесуальний строк на оскарження ухвали слідчого судді. 
Так, ст. 422 КПК визначено особливий порядок перевірки ухвал слідчого судді, який не передбачає відкриття провадження за апеляційною скаргою на цю категорію судових рішень. При цьому, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.
Одночасно вимогами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК встановлено, що  апеляційна скарга повертається, якщо подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
З огляду на цю норму процесуального закону питання про поновлення строку на апеляційне оскарження має вирішувати суд у судовому засіданні, призначеному відповідно до вимог закону, що і було зроблено судом апеляційної інстанції.
При цьому в касаційній скарзі захисник ОСОБА_6 не заперечує, що в апеляційному суді він підтримав своє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Розглянувши вказане клопотання, апеляційний суд установив відсутність поважних причин пропуску визначеного процесуального строку на оскарження ухвали слідчого судді. 
З таким рішенням погоджується і суд касаційної інстанції.
Так, відповідно до положень п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. 
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, яка подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.
Крім того, у випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК (постанова об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27 травня 2019 року (справа № 461/1434/18, провадження № 51-6470кмо18).
При цьому з матеріалів провадження вбачається, що ухвалу слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська про відмову в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 42020040000000541 постановлено 27 квітня 2021 року за участю вказаного захисника. 
Разом з тим слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 2 ст. 376 КПК,  оголосив лише вступну та резолютивну частини ухвали, а її повний текст було оголошено 30 квітня 2021 року. 
Матеріалами провадження підтверджується, що ОСОБА_6 з особистого кабінету сервісу Електронного суду двічі звертався із заявами про надсилання йому копії ухвали слідчого судді. Проте, оскільки захисник у своїх заявах вказав іншу адресу для електронного листування, суд не порушив прав захисника, надіславши копію судового рішення без використання сервісу Електронного суду на ту електронну адресу, яку зазначив ОСОБА_6 у заявах про видачу копії ухвали слідчого судді (а. п. 86, 88). 
Та обставина, що захисник 18 травня 2021 року отримав копію судового рішення, підтверджується даними, наявними в матеріалах провадження (а. п. 89), і не заперечується у касаційній скарзі. 
Разом з тим є необґрунтованими посилання захисника на те, що надіслана йому копія ухвали слідчого судді не містить унікального штрих-коду, тобто не відповідає вимогам нормативно-правових актів, а тому, як зазначено в касаційній скарзі, не може визнаватися належним доказом ознайомлення ОСОБА_6 зі змістом судового рішення. 
Так, захисник стверджує, що копія ухвали слідчого судді не відповідає вимогам п. 18.2 Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді. Проте наказ про затвердження цієї Інструкції втратив чинність 17 грудня 2013 року (наказ Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173).
Одночасно захисник не наводить тверджень, які б свідчили про невідповідність надісланої йому копії судового рішення вимогам Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 серпня 2019 року № 814, та не зазначає обставин, які  унеможливили його ознайомлення з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення.
Тому колегія суддів касаційного суду, як і апеляційний суд, вважає, що з 18 травня 2021 року захисник мав можливість ознайомитися з мотивами рішення, прийнятого слідчим суддею, та, не погоджуючись із ним, міг навести обґрунтовані доводи щодо незаконності оспорюваної ухвали.
Однак 10 червня 2021 року захисник ОСОБА_6 безпосередньо в суді повторно отримав копію ухвали слідчого судді та лише 15 червня 2021 року подав на неї апеляційну скаргу.
Одночасно як в апеляційній, так і касаційній скаргах ОСОБА_6 не зазначає обставин, які б могли бути визнані поважними причинами строку на апеляційне оскарження, зокрема, після отримання захисником копії ухвали слідчого судді 18 травня 2021 року.
З огляду на це апеляційний суд правильно відмовив захиснику в поновленні строку на апеляційне оскарження. 
Враховуючи викладене, касаційна скарга не підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Суд
ухвалив:
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 1 липня 2021 року залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_6  – без задоволення. 
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає. 
 
Судді:

ОСОБА_1                                   ОСОБА_2                                ОСОБА_3