ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

23 листопада 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/4369/21	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Коршуна А.О. (доповідач),
                               суддів:  Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,     
за участю секретаря судового засідання Макарової С.О. 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   	 Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 	
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від 24.05.2021р.  у справі №160/4369/21	
за  позовом:	Приватного підприємства «Л.Д.Сервіс» 	
до:  про:	Державної податкової служби України та Головного управління ДПС у Дніпропетровській області визнання протиправним та скасування рішення,  зобов`язання вчинити певні дії 	
ВСТАНОВИВ:

23.03.2021р.  Приватне підприємство «Л.Д. Сервіс» (далі– ПП «Л.Д. Сервіс») звернулось  до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом  до Головного управління Державної податкової служби в Дніпропетровській області (далі – ГУ ДПС у Дніпропетровській області),  Державної податкової  служби України ( далі – ДПС України) про визнання протиправними та скасування рішень,  зобов`язання вчинити певні дії./ а.с. 1-22 том 1/.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.03.2021р. за вищезазначеним адміністративним позовом було відкрито провадження в адміністративній справі №160/4369/21 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 6 том 3 /.
Позивач, посилаючись у позовній заяві на те, що ним в під час здійснення господарської діяльності в межах укладеного з Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» договору підряду №041/19/12 від 09.07.2019р. за правилом першої події – отримання від замовника грошових коштів, складено та направлено на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі – ЄРПН) податкову накладну (далі – ПН) №5 від 05.12.2019р., і відповідно до отриманої ним за цією  ПН квитанцією - документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України,  ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано  надати пояснення та/або копії документів, і позивачем, після отримання цієї квитанції, було надано податковому органу усі первинні документи на підтвердження реальності здійснення цієї господарської операції по усьому ланцюгу постачання, але рішенням відповідача №2227636/21922502 від 11.12.2020р. позивачу відмовлено в реєстрації вищезазначеної  ПН. Позивач вважає, що це рішення податкового органу є необґрунтованим та безпідставними з огляду на те, що критерії ризиковості платника податків існують виключно у вигляді листа ДФС України за вих. 1962/99-99-29-01-01 від 07.08.2019р. та не затверджені будь яким наказом ДФС України, а також не зареєстровані в Міністерстві юстиції України, крім цього це рішення не містить належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до критеріїв ризиковості, а тому є протиправним та порушує права та інтереси позивача, як суб`єкта господарювання, платника податків, перешкоджає здійсненню нормальної господарської діяльності позивача з огляду на те, що всі ПН, які позивач реєструє в ЄРПН автоматично зупиняються і це створює додаткові перешкоди в здійсненні господарських операцій. Просив суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про реєстрацію/відмову у реєстрації  податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН №2227636/21922502 від 11.12.2020р. стосовно ПН №5 від 05.12.2019р. та зобов`язати відповідача  зареєструвати в ЄРПН  податкову накладну №5 від 05.12.2019р. датою її фактичного подання на реєстрацію.                    
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021р. у справі №160/4369/21 адміністративний позов задоволено / а.с. 19-30 том 3/.
Відповідач - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції від 24.05.2021р.  подав апеляційну скаргу /а.с. 36-41 том 3/, але ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 20.09.2021р.   у справі №160/4369/21 апеляційну скаргу повернуто заявнику / а.с. 62-63 том 3/.
13.10.2021р. відповідачем - ГУ ДПС у Дніпропетровській області, за допомогою засобів поштового зв`язку було повторно подано апеляційну скаргу на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021р. у справі №160/4369/21 безпосередньо до суду апеляційної інстанції, яка зареєстрована  Третім апеляційним адміністративним судом 22.10.2021р. / а.с. 65-76 том 3/.
Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 26.10.2021р.  у справі №160/4369/21 заявнику апеляційної скарги поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021р. у справі №160/4369/21 /а.с. 77 том 3/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судове засідання на 13 годин 30 хвилин 23.11.2021р. / а.с. 78 том 3/, про що судом апеляційної інстанції, у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та спосіб, повідомлено учасників справи /а.с. 79-83 том 3/.
Відповідач, посилаючись у апеляційній скарзі / а.с. 65-69 том 3/ на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 24.05.2021р.  у цій справі та ухвалити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.
Позивач у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 84-90 том 3/ заперечував проти доводів апеляційної скарги та посилаючись на те, що судом першої інстанції за результатам об`єктивного та повного з`ясування обставин цієї справи постановлено рішення без порушень норм чинного матеріального та процесуального права, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 24.05.2021р. у цій справі залишити без змін. 
Представники учасників справи у судове засідання не з`явились. Позивач та відповідачі про день, годину та місце розгляду справи судом апеляційної інстанції повідомлені / а.с. 79-83 том 3/, про поважність причин не явки свого представника у судове засідання, або про можливість розгляду справи у відсутність свого представника суд у встановленому законом порядку не повідомили. За таких обставин колегія суддів вважає можливим розглянути справу у відсутність представників учасників справи за наявними в матеріалах справи доказами. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції  в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з  наступних підстав.
ТПП «Л.Д.Сервіс», позивач у справі,    зареєстровано як юридична особа,  ідентифікаційний код 21922502, підприємство є платником податків, у тому числі податку на додану вартість (далі – ПДВ) , одним з основних видів економічної діяльності підприємства є діяльність у сфері архітектури, з метою здійснення господарської діяльності підприємств орендує нежитлове приміщення та виробничо-складські приміщення за відповідними договорами оренди, а також спецтранспорт за відповідними договорами оренди, і підприємством з метою здійснення основного виду господарської діяльності отримано ліцензії на виконання певних видів будівельних робіт /а.с. 147-199 том 2/. 
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивачем у справі під час здійснення господарської діяльності в межах укладеного з Комунальним підприємством «Управління капітального будівництва» договору підряду №041/19/12 від 09.07.2019р. / а.с.53-66 том 2/ за правилом першої події – отримання від замовника грошових коштів, складено та направлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну (далі – ПН) №5від 05.12.2019р. / а.с. 23 том 1/, і відповідно до отриманої ним за цією  ПН квитанцією - документ прийнято, реєстрація зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України,  ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6. п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку та запропоновано  надати пояснення та/або копії документів / а.с. 24 том 1/, після отримання цієї квитанції позивачем було надано податковому органу усі первинні документи на підтвердження реальності здійснення цієї господарської операції по усьому ланцюгу постачання / а.с. 25-152 том 1/, але рішенням відповідача №2227636/21922502 від 11.12.2020р. позивачу відмовлено в реєстрації вищезазначеної  ПН через ненадання платником податку копій первинних документів ( щодо постачання/придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження і розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, та зазначено додаткову інформацію щодо ненадання наказів на відрядження до місця здійснення робіт, а також зазначено про наявність розбіжностей у вартості придбаних матеріалів у контрагента постачальника із сумою задекларованого доходу за 2019р. / а.с. 153-154 том 1/, і це рішення  є предметом оскарження у цій адміністративній справі. 
Порядок складення податкової  накладної та порядок реєстрація її в  Єдиному реєстрі податкових накладних визначено положеннями ст. 201 ПК  України.
Відповідно до  абз.1 п.201.1 ст.201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Пунктом 187.1 ст.187 цього ж Кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
При цьому в абз.1 п.201.7 ст.201 ПК України  визначено, що податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
За положеннями  п.201.10 ст.201 цього ж Кодексу  при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня. Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.    
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього  Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
За правилами п.201.16 ст.201 ПК  України, в редакції станом на час виникнення спірних відносин, реєстрація  податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в  порядку  та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018р. (далі - Порядок №117), податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Відповідно до змісту пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Положеннями п. 13 Порядку №117 передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до  пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України  єдиний реєстр податкових накладних це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.
Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010р. (далі – Порядок №1246),  та відповідно до п. 12 цього Порядку після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
На момент прийняття відповідачем у справі рішення рішенням відповідача №2227636/21922502 від 11.12.2020р., яке є предметом оскарження,  були відсутні будь-які нормативно правові акти які встановлювали певний перелік критеріїв ризиковості платника податків, але такий перелік було наведено у листі ДФС  від 1962/99/99-29-05-01-01 від 07.08.2019р., який у свою чергу не є нормативно-правовим актом, тому обґрунтування правомірності  прийняття відповідачем цього рішення листом ДФС України, яким затверджені критерії ризиковості платника податку платника податку, не можуть бути прийняті судом до уваги з огляду на те, що такий лист не є нормативно-правовим актом у розумінні ст. 117 Конституції України, і як наслідок не є джерелом права відповідно до ст. 7 КАС України. 
Крім цього під час розгляду справи встановлено, що реєстрація спірної  ПН позивача не відбулась через ненадання ним, на думку відповідача,  копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, на підтвердження реальності здійснення господарської операції, що надало можливість податковому органу зробити висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 листа ДФС №1962/99/99-29-05-01-01 від 07.08.2019р. «Критерії ризиковості платника податку», що ним зазначено у відповідній квитанції, але колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ці  квитанції містять лише загальні посилання , тоді як  принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку №117 вимагають від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію, що не було зроблено відповідачем, як і не було надано ним інших документів, з яких можливо встановити обставини через які відповідач, як контролюючий орган,  зробив висновок  про відповідність податкової накладної критеріям ризиковості платника податку, і не доведено під час розгляду цієї справи судом правомірності  зупинення реєстрації спірної ПН.
Отже, відповідач -  контролюючий орган, був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений пп. 1.6 п. 1 вищенаведених критеріїв, які зазначені у листі №1962/99/99-29-05-01-01 від 07.08.2019р., а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників, але  відповідачем цього не було зроблено.
При цьому сукупний аналіз положень  пунктів 6 та 7 Порядку №117 дає можливість зробити висновок про те, що підставами для зупинення реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування є наступна відповідність:
1) платника податку - критеріям ризиковості платника податку;
2) податкової накладної/розрахунку коригування - критеріям ризиковості здійснення операції.
і положення цих пунктів є чітко визначеним і не припускає  неоднозначне (множинне) трактування обов`язків контролюючих органів.
Але під час розгляду справи встановлено, що реєстрація поданої позивачем ПН  зупинена, як зазначено в квитанціях, через те, що «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», що свідчить про застосування  відповідачем у справі критерії ризиковості платника податку до ПН, а не до платника податку - позивача, що у свою чергу дає можливість зробити висновок про зупинення контролюючим органом реєстрації спірної ПН з підстав, які не передбачені законодавством - Порядком №117.
Також необхідно зазначити, що положення п. 14, 15 Порядку №117 визначають перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі та встановлюють право платник податку на подання до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування письмових пояснень та копії документів до поданих ним на реєстрацію ПН, які відповідно до положень п.  18-21 цього ж Порядку №117 розглядаються комісіями контролюючих органів, які складаються складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС), до повноважень яких віднесено прийняття певних рішень, у тому числі  про: - реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; - відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;  при цьому підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: 
-          ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; 
-          надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що позивачем у справі направлено до контролюючого органу пояснення та копії документів по господарським операціям за якою видано спірні ПН відповідно до положень Порядку №117.
Щодо форми та змісту прийнятого відповідачем у справі рішення  про відмову у реєстрації в ЄРПН податкової накладної, яке є предметом оскарження у цій справі, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що вони не відповідають вимогам  Порядку №117, зокрема додатку 2 до цього Порядку, який встановлює форму такого рішення і серед іншого передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані, але спірне рішення відповідача  містить лише загальне твердження про їх ненадання, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, що фактично свідчить про те, що це рішення суб`єкта владних повноважень не містить чіткої підстави для прийняття, а тому є  необґрунтованим.
З огляду на вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення  відповідача №2227636/21922502 від 11.12.2020р. є необґрунтованим та  безпідставним, тому суд першої інстанції зробив обґрунтований   висновок про те,  що таке рішення суб`єкта владних повноважень підлягає скасуванню. 
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що аналогічна правова позиція щодо застосування вищенаведених норм матеріального права під час розв`язання подібних відносин  була висловлена Верховним Судом  у постановах від 16.04.2019р. у справі №826/10649/17, від 14.05.2019р. у справі №1940/1306/18,  від 21.05.2019р. у справі  №0940/1240/18.  
Також  колегія суддів , враховуючи вищенаведений висновок суду про наявність підстав для скасування спірного рішення відповідача про відмову в реєстрації поданої позивачем ПН №5від 05.12.2019р.,  з огляду на положення  пп. 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 ПК України, вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано з метою здійснення повного захисту прав та інтересів позивача у справі, як платника податків, зобов`язав відповідача здійснити реєстрацію в ЄРПН  цієї  ПН датою їх фактичного подання платником податків, позивачем у справі, на реєстрацію.
З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи зробив правильний висновок щодо обґрунтованості заявлених позивачем у справі позовних вимог та постановив у цій справі правильне рішення, яким задовольнив позовні вимоги у повному обсязі. 
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, та постановив правильне рішення про задоволення заявлених позивачем вимог,   зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, і оскільки під час апеляційного розгляду справи не було встановлено будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які б потягли за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, вважає необхідним рішення суду  першої інстанції від 24.05.2021р. у даній адміністративній справі  залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача  необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального  права, і міркування відповідача  про неправильне застосування судом першої інстанції норм чинного матеріального та процесуального права не можна визнати спроможними і достатніми підставами для скасування оскаржуваного  судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 310,315,316, 321,322 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  Головного управління Державної податкової  служби в Дніпропетровській області – залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.05.2021р.  у справі №160/4369/21 -  залишити без змін. 
Постанова  суду набирає законної сили з моменту її прийняття ,  та може бути оскаржена у строки та в порядку  встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.
          Повний текст виготовлено – 13.12.2021р.   
   
Головуючий - суддя                                                                      А.О. Коршун 

                               суддя                                                                      О.М. Панченко 

                               суддя                                                                      В.Є. Чередниченко