Справа № 450/3050/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В.Є. 
Провадження № 33/811/1390/21                         Доповідач: Гончарук Л. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       27 жовтня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: судді Гончарук Л.Я., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року, 
встановив:
цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 454 грн.
Згідно постанови, 12 липня 2021 року о 03 год. 05 хв. на 5 км. + 500 м. автодороги «Західний обхід м.Львова», водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремор пальців верхніх кінцівок, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Не згоден із зазначеною постановою у зв`язку з невідповідністю висновків судді обставинам справи, а також через порушення ним норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в моїх діях складу адміністративного правопорушення.
На його думку, такий висновок суддею зроблений на підставі неповно досліджених матеріалів справи та внаслідок їх неналежної оцінки і погодитись з цим висновком не можливо.
Підстави, відповідно до яких оскаржувана постанова не відповідає вимогам закону і підлягає скасуванню наступні.
Зазначає, що був позбавлений можливості надати суду свої пояснення, стосовно допущених працівниками поліції порушень оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення які мають значення для справедливого розгляду справи, оскільки не був присутній під час розгляду справи.
Також вважає, що мала місце безпідставна зупинка транспортного засобу, яка ставить під сумнів всі наступні дії поліцейських.
Наголошує, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. У протоколі висловив незгоду з підозрою поліцейського.
З відеозапису, не вбачається наявність чіткої відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, не вбачається обставин складання спірного протоколу у присутності двох свідків, підписання цього протоколу цими свідками та здійснення ним письмової відмови від проходження огляду також при двох свідках.
Окрім цього, вважає, що поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол - недопустимим доказом його вини.
У протоколі не зазначено, що йому пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що він відмовився від проходження такого огляду.
У поясненнях свідків також не зазначено, що він відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів.
У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Таким чином, його було позбавлено можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.
Наголошує, що його не відстороняли від керування транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.
Показання свідків  ОСОБА_2  та ОСОБА_3  не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів. Так, у своїх письмових поясненнях свідки не вказали з якими ознаками сп`яніння перебував водій, а лише записували покази під диктовку поліцейського. Цей факт ставить під сумнів показання цих свідків, у зв`язку з чим його не можна вважати достатнім і достовірним доказом.
Також вважає, що відеозапис не є належним доказом по справі, адже протокол про притягнення його до відповідальності не містить посилань на технічний засіб та відсутні будь-які відомості про надання дозволу на виїмку з нагрудної камери та СD- диск із відеозаписом подій.
Враховуючи наведені докази і аргументи, оскаржувана постанова підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду 27.10.2021 не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності та клопотання про закриття провадження у справі. У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .
Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку і навів у постанові, зокрема даними наведеними у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ААБ №198454 від 12.07.2021; відеозаписах із нагрудних камер працівників поліції; поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; рапорті працівника поліції.
З відеозапису із нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що ОСОБА_1 працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі, від якого він категорично відмовився в присутності двох свідків. Також, при ознайомленні із протоколом, ОСОБА_1 не заперечив того, що відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, та не надав жодних пояснень на спростування наявних у ньому даних. Що спростовує доводи апеляційної скарги в тій частині, що він погодився пройти такий огляд. 
Відеозапис події проведено на нагрудні камери працівників поліції, якими вони забезпечені, тому апеляційний суд не бере до уваги доводи в частині їх неналежності та недопустимості. 
У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, тому у працівників поліції не було обов`язку щодо оформлення відповідного направлення. 
Що стосується доводів апелянта про визнання неналежним доказом показань свідків, то такі на думку апеляційного суду не заслуговують на увагу, оскільки в даному випадку працівники поліції відповідно до ст.266 КУпАП, застосовували технічні засоби відеозапису. При цьому, свідки засвідчили лише факт відмови ОСОБА_1 від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, і не були зобов`язані з`ясовувати ознаки алкогольного сп`яніння.
Поряд з цим, безпідставними є доводи апеляційної скарги в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки відповідно до вимог ч.1 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тобто відстороненню підлягають особи на час проведення огляду на стан сп`яніння, з метою встановлення перебування особи у стані того чи іншого сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно у працівників поліції не було такого обов`язку щодо його відсторонення від керуванням транспортним засобом.
ОСОБА_1 у провину ставиться порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, а саме, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від якого він категорично відмовився.
Оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Сам факт відмови від проходження огляду тягне за собою відповідальність за цією статтею. При цьому не має значення чи перебував водій у стані сп`яніння. 
Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він 12 липня 2021 року о 03 год. 05 хв. на 5 км. + 500 м. автодороги «Західний обхід м.Львова», керував автомобілем марки «Шевроле» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремор пальців верхніх кінцівок, нечітка вимова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому порядку в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Тому, підстав для скасування постанови суду, про що зазначено в апеляційній скарзі, та підстав для задоволення клопотання про закриття провадження у справі не встановлено. 
Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним, застосовано вірно. 
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, - 
  постановив:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Пустомитівського районного суду Львівської області від 07 вересня 2021 року, про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін. 
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                           Гончарук Л.Я.