Справа № 750/5230/21 	Головуючий у 1 інстанції Крапивний Б. В. 	
Провадження № 33/4823/492/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участі особи, що притягується до
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова  від 17 вересня 2021 року, -

                                      В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий начальником цеху ТОВ «Чернігівський деревообробний комбінат», мешкаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130  Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення  у виді штрафу однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн.

Як встановив суд, ОСОБА_1 15 травня 2021 року о 15:29 год. в м. Чернігові по вулиці Вишнева, 5, керував транспортним засобом ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.
Крім того, 15 травня 2021 року о 15:29 год. ОСОБА_1 в м. Чернігові по вулиці Вишнева, 5, керував транспортним засобом ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, завчасно подану за допомогою увімкнених проблискових маячків синього і червоного кольору та спеціального звукового сигналу, не зупинився, був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі Skoda Rapid д.н.з. НОМЕР_2 .

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ОСОБА_1 була подана апеляційна скарга, в якій він просить скасувати її в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі в зв`язку з відсутністю в його діях  складу вказаних  адміністративного правопорушення. 
На підтвердження своїх вимог вказує, що патрульними поліцейськими недотримані вимоги інструкції 1452/735, оскільки після зупинки йому лише пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому не повідомляли  ознак алкогольного сп`яніння. Зазначає, що в акті огляду на стан сп`яніння зазначено про відмову від проходження огляду ОСОБА_1 , що суперечить його паспортним даним, оскільки він по батькові ОСОБА_2 . Апелянт також вказує, що він не відмовлявся від  проходження огляду, а мав хворобливий стан, розгубився та розхвилювався.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав вимоги  викладені в поданій апеляційній скарзі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення ОСОБА_1 , під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, факту порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1  ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому  законом порядку, його вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи  даними, які містяться у наступних доказах, зокрема:
- протоколі про адміністративне правопорушення від 15 травня 2021 року, серії ДПР18 № 020030, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху;
- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, огляд не проводився у зв`язку з відмовою;
- письмових поясненнях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які залучались в якості свідків і в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду;
- відеозаписі до протоколу, відповідно до якого працівники поліції повідомляли водієві про свою підозру щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, йому пропонувалося пройти огляд щодо стану сп`яніння на місці або у лікарні у лікаря-нарколога. ОСОБА_1 неодноразово відмовлявся від проходження даного огляду
- рапорті інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області Жукотської М., відповідно до якого працівники поліції переслідували автомобіль ВАЗ 21214, д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив ПДР. Водієм виявився ОСОБА_1 . Працівники поліції повідомили водієві, що він має ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, водій відмовився;

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Вищезазначені докази в порядку ст.ст.251, 254 КУпАП в повному обсязі доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

Посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , що патрульними поліцейськими недотримані вимоги інструкції 1452/735, оскільки після зупинки йому лише пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому не повідомляли  ознак алкогольного сп`яніння, прямо спростовується відеозаписом до протоколу та є надуманим.

Твердження, викладене в апеляційній скарзі з приводу відсутності у діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення та відсутності його вини, внаслідок її недоведеності, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження, як  в суді першої інстанції, так і під час перегляду справи апеляційним судом.

Така позиція сторони захисту розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна, та направлена на уникнення відповідальності ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення. 
Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.
Суд першої інстанції  накладаючи стягнення на ОСОБА_1 вірно врахував ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої вказано, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, місцевий суд  обґрунтовано  прийшов до висновку про необхідність накладення стягнення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як за дане правопорушення передбачено більш суворе стягнення.  

При цьому, адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції статті, за яке передбачене більш суворе стягнення, а саме ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.   

               Керуючись ст. 294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 вересня  2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2, ч. 1 ст. 130 КУпАП  - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.  

Суддя	М. М. Оседач