ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/19832/20                                                                  Головуючий у 1 інстанції: Кузьменко А.І.
                                                                             Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  11 жовтня 2021 року                                                                                        м. Київ
             Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Грибан І.О.
                                                                 Лічевецького І.О.
За участю секретаря                               Мельник К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, згідно статті 229 КАС України, адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Укргазвидобування" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року у справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства "Укргазвидобування" до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Акціонерне товариство "Укргазвидобування" (далі - АТ "Укргазвидобування") звернувся до суду з позовом до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:
- визнати протиправними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621; 
- визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621; 
- стягнути на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) кошти в сумі 2797,99 грн.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду, позивач - Акціонерне  товариство "Укргазвидобування" звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору не було дотримано положень ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII, оскільки, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена за відсутності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, що суперечить ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від    27 вересня 2021 року витребувано у Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22 січня 2007 року №13/14. Встановлено строк для подання витребуваних доказів до 07 жовтня 2021 року.
05 жовтня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від    позивача - Акціонерного товариства "Укргазвидобування" надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги разом з документами.
На виконання вищевказаної ухвали суду про витребування документів, 08 жовтня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшли копії матеріалів виконавчого провадження з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва від 22 січня 2007 року №13/14.
11 жовтня 2021 року електронною поштою до суду апеляційної інстанції від    Акціонерного товариства "Укргазвидобування" надійшло клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами за відсутності представника позивача.
Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Господарського суду м. Києва від 24 жовтня 2006 року у справі № 13/14 стягнуто з Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь Відкритого акціонерного товариства «Свеський насосний завод» основний борг в сумі 20914,38 грн., 5103,11 грн. збитків від інфляції, 3% річних в розмірі 1568,58 грн., 275,86 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.
На виконання вказаного рішення Господарського суду м. Києва від 22 січня 2007 року видано відповідний наказ № 13/14.
16 квітня 2007 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 22 січня 2007 року № 13/14.
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28 липня 2020 року у справі № 13/14 замінено сторону (боржника) виконавчого провадження у рамках виконавчого провадження №6657621 з    Дочірньої компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» його правонаступником Акціонерним товариством «Укргазвидобування».
Платіжним дорученням від 31 липня 2020 року № 315197 AT «Укргазвидобування» сплатило борг у сумі 27 979,93 грн. за наказом Господарського суду м. Києва від 22 січня 2007 року № 13/14 на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
Постановою державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10 серпня 2020 року з АТ "Укргазвидобування" (боржника) стягнуто виконавчий збір в сумі 2797,99 грн.
Не погоджуючись із постановою відповідача про стягнення виконавчого збору та діями відповідача щодо ї винесення, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (набув чинності 05 жовтня 2016 року, далі - Закон № 1404-VІІІ).
Згідно п. 7 Розділу XIII Закону України № 1404-VIII, виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі здійснюються відповідно до цього Закону.
За приписами частини 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VІІІ, відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Частиною 1 статті 18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Частиною 5 статті 26 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За приписами пунктів 1-6 частини 5 статті 27 Закону № 1404-VIII,  виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів (крім виконавчих документів про стягнення аліментів, за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців), накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.
Положеннями частини 9 статті 27 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини 3 статті 40 Закону № 1404-VIII, у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом 
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Господарського суду м. Києва від 24 жовтня 2006 року у справі № 13/14 стягнуто з Дочірньої компанії «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на користь Відкритого акціонерного товариства «Свеський насосний завод» основний борг в сумі 20914,38 грн., 5103,11 грн. збитків від інфляції, 3% річних в розмірі 1568,58 грн., 275,86 грн. витрат по сплаті державного мита та 118 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.
На виконання вказаного рішення Господарського суду м. Києва від 22 січня 2007 року видано відповідний наказ № 13/14.
16 квітня 2007 року державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу Господарського суду м. Києва від 22 січня 2007 року № 13/14 (а.с. 33).
Ухвалою Господарського суду м. Києва від 28 липня 2020 року у справі № 13/14 замінено сторону (боржника) виконавчого провадження у рамках виконавчого провадження №6657621 з    Дочірньої компанії «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» його правонаступником Акціонерним товариством «Укргазвидобування».
Постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621 стягнуто з боржника - Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"  виконавчий збір у розмірі 2   797,99 грн. (а.с. 37).
Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 жовтня 2019 року у справі № 580/1328/19 зазначив, що «…здійснюючи правовий аналіз норм наведеного вище Закону № 1404-VІІІ, що регулює питання виконавчого збору Суд зазначає, що цим Законом по суті визначений можливий порядок вирішення цього питання державним виконавцем, що залежить від тих чи інших умов.
Так, у першому випадку, таке питання вирішується відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ на стадії прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, з одночасним зазначенням про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
У іншому випадку, таке питання вирішується в порядку встановленому ч. 3  ст. 40 Закону № 1404-VІІІ, а саме, постанова про стягнення виконавчого збору у випадку закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня закінчення виконавчого провадження виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.
Тобто, Законом чітко визначений правовий порядок винесення відповідних постанов, а саме постанові про стягнення виконавчого збору повинна передувати постанова про закінчення виконавчого провадження. При чому, постанова про виконавчий збір приймається не пізніше наступного дня з дня закінчення такого провадження».  
Отже, постанову про стягнення виконавчого збору, крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить за умови повернення виконавчого документа або закінчення виконавчого провадження у відповідних випадках.
В той же час, колегією суддів встановлено, що постанову про закінчення виконавчого провадження державним виконавцем Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено 14 вересня 2020 року, тобто, через 35 днів після винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, що є порушенням частини 3 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».
Даний висновок, також узгоджується з правовою позицією Верховний Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постановах від 01 квітня 2020 року у справі 802/848/18-а та від 30 червня 2020 року у справі №823/1824/17.
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з доводами апелянта про те, що державним виконавцем при винесенні постанови про стягнення виконавчого збору не було дотримано положень ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII, оскільки, оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору винесена за відсутності винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, що суперечить ч. 3 ст. 40 Закону № 1404-VIII 
Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає, що, приймаючи постанову про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621, відповідач діяв протиправно, а тому, постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621 слід визнати протиправною та скасувати.
З приводу стягнення на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) кошти в сумі 2797,99 грн, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 4 статті 27 Закону № 1404-VIII передбачено, що стягнутий виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.
Згідно вимог частини 7  статті 27 Закону № 1404-VIII,  у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню.
Відповідно до частини 2 статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Казначейство України веде бухгалтерський облік усіх надходжень Державного бюджету України та за поданням (висновком) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, перерахування компенсації частини суми штрафних (фінансових) санкцій покупцям (споживачам) за рахунок сплачених до державного бюджету сум штрафних (фінансових) санкцій, застосованих такими органами за наслідками проведеної перевірки за зверненням або скаргою покупця (споживача) про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій.
Порядок повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 року  № 787 (далі - Порядок 787).
Пунктом 1 вищевказаного Порядку передбачено, що цей Порядок розроблено на виконання статей 43, 45, 78 та 112 Бюджетного кодексу України, статті 43 Податкового кодексу України, статті 301 Митного кодексу України, статті 7 Закону України «Про судовий збір» та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375.
За приписами пункту 5 Порядку №787, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету або на єдиний рахунок (у разі його використання) податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів, перерахування між видами доходів і бюджетів коштів, помилково та/або надміру зарахованих до відповідних бюджетів через єдиний рахунок, здійснюється за поданням (висновком, повідомленням) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.
Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Державна виконавча служба України. 
Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією  Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 19 червня 2018 року  у справі № 910/23967/16.
Отже,  колегія суддів зазначає, що для повернення сплаченого виконавчого збору,   позивачеві необхідно звернутися до  відповідача із заявою щодо надання відповідного подання до органу державного казначейства.
Враховуючи вищезазначене, вимоги щодо стягнення на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) кошти в сумі 2797,99 грн є передчасними та задоволенню не підлягають.
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства "Укргазвидобування" в повному обсязі, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення адміністративного позову частково. 
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи викладені в апеляційній скарзі спростовують висновки суду першої інстанції та знайшли своє належне підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального права призвели до неправильного вирішення справи, а тому, оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Частиною 1 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позовні вимоги Акціонерного товариства "Укргазвидобування" підлягають задоволенню частково, судові витрати зі сплати судового збору слід стягнути з відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Так, задоволенню підлягають дві позовні вимоги, а тому, судовий збір необхідно стягнути у загальному розмірі 10  510,00 грн, який складається з 4  204 грн (2102*2) судового збору сплаченого позивачем в суді першої інстанції та 6  306 грн (2102*2*150%) судового збору сплаченого в суді апеляційної інстанції.
Керуючись ст. ст. 229, 243, 287, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Укргазвидобування" задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 серпня 2021 року скасувати та прийняти нове рішення.
Адміністративний позов Акціонерного товариства "Укргазвидобування" задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621. 
Визнати протиправною та скасувати постанову Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про стягнення виконавчого збору від 10 серпня 2020 року ВП № 6657621.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 110, код ЄДРПОУ 34967593) на користь Акціонерного товариства "Укргазвидобування" (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28, код ЄДРПОУ 30019775) судові витрати в загальному розмірі 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені   статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач                                                                      Вівдиченко Т.Р.          

Судді                                                                                           Грибан І.О.

                                                                                                    Лічевецький І.О.