ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2021 року                                                       м. Дніпро         Справа №  904/5152/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді:  Чередка А.Є. (доповідач)                                             
суддів:  Мороза В.Ф.,  Кузнецова В.О., 

розглянувши у порядку письмового проваження апеляційну скаргу  Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет"

на  рішення  Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 року (суддя Новікова Р.Г.) у справі № 904/5152/21

за  позовом  Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Київ в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" м. Дніпро 
до  Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет", м. Дніпро 
про стягнення штрафу в розмірі 92 865 грн.         

                                                                  ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 року у справі № 904/5152/21 позов Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" задоволено; 
з Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський втормет" на користь позивача стягнуто штраф в сумі 92865грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн.00коп. 
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд виходив з обставин щодо підтвердження наявними в матеріалах справи доказами факту невідповідності маси вантажу, зазначеної  відповідачем в залізничній накладній фактичній масі вантажу у вагоні, визначеній за наслідками зважування цього вантажу позивачем, а також з недоведення відповідачем факту участі представника залізниці у зважуванні вантажу на станції відправлення.
Не погодившись з рішенням господарського суду, до Центрального апеляційного господарського суду Акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" звернулося із апеляційною скаргою, в якій з посиланням на необгрунтованість цього рішення та на невідповідність висновків, викладених в ньому обставинкам справи просить скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 року у справі № 904/5152/21 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт, вказує наступне:
- сторонами укладено договір про надання послуг з організації перевезень вантажів залізничним транспортом від 25.02.2020, згідно з яким залізниця, у тому числі, надає послуги зі зважування вагонів відповідача;
- враховуючи, що у відповідача немає залізничних вагів, зважування вантажу здійснювалося на вагах станції відправлення - Житомир; 
- спірний вагон було доставлено до станції відправлення та зважено на вагонних вагах залізниці, вага, яка отримана внаслідок такого зважування занесена відповідачем до накладної №32467698; надання відповідної послуги залізницею підтверджується копіями накопичувальних карток №09030754 від 09.03.2021 та №11030769 від 11.03.2021, Журналу реєстрації зважування на вагонних вагах вантажів, що надходять чи відпускаються. 
Викладені обставини, на думку скаржника, свідчать про необґрунтованість висновків суду щодо не доведення відповідачем участі представника залізниці у зважуванні вантажу, а також про недоведення позивачем вини відповідача у неправильному зазначенні ним маси вантажу у залізничній накладній.  
Представник позивача у відзиві на апеляційну скаргу проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити оскаржуване рішення без змін посилаючись на те, що згідно з документами, які містяться в матеріалах справи, відповідачем дані щодо маси вантажу були внесені у накладну до зважування вагону на вагах станції відправлення, докази зворотного ним не надані, отже відповідач визначив масу вантажу у невстановлений спосіб.
Також позивач зазначає, що участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється лише за наявності окремого договору на зважування, письмової вимоги вантажовласника та сплаченого державного регульованого тарифу, який відображається в накопичувальній картці, між тим, у даному випадку, відповідні документи відповідачем не надані .
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 21.09.2021, колегією суддів у складі: головуючого судді - Чередка А.Є., суддів – Кузнецова В.О., Мороза В.Ф.,  відкрито провадження за апеляційною скаргою та постановлено розглянути її без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, у березні 2021 за накладною №32467698 зі станції Житомир до станції Нижньодніпровськ - вузол АТ "Інтерпайп Дніпровтомет" здійснено відправлення вантажу. У графі "найменування вантажу" значиться – брухт чорних металів, не пойменований в алфавіті.
Згідно з п.19 вказаної накладної перевозився вагон № 60717329. 
У п. 24 накладної "Маса вантажу, визначена відправником" маса вантажу у вагоні визначена АТ "Інтерпайп Дніпровтомет"  в розмірі 67350кг.
Вартість провізної плати складає 18573грн.00коп. (п.31 накладної).
На станції Нижньодніпровськ - вузол Придніпровської залізниці здійснено контрольне зважування вагону № 60717329.
Під час зважування виявлено, що маса вантажу у вагоні не відповідає масі, вказаній відправником у залізничній накладній. За вказаним фактом складені акт загальної форми ГУ-23 № 464 від 15.03.2021 та комерційний акт № 450003/102 від 15.03.2021.
В розділі Д комерційного акта № 450003/102 від 15.03.2021 зазначено наступне: 15.03.2021 проводилось контрольне зважування вагону №60717329, що прибув за відправкою, вказаною на звороті даного акту. За документом значиться: вантаж "брухт чорних металів, не пойменований в алфавіті. Вид 501", навалом, навантаження рівномірне, до повної місткості, крите листами, марковано червоною фарбою, вага брутто – не вказана, тара – 23300кг, вага нетто – 67350кг.
При зважуванні вагону в статичному режимі, з повною зупинкою та розчепленням, у присутності заст.ДС Швеця, АРВ Кузміч, прийомоздавальника Здор, на справних вагонних 150тн електронно – тензометричних вагах ст. Нижньодніпровськ – вузол, заводський № 032, що пройшли держповірку 30.09.2020, виявилось: вага брутто – 69650кг, тара з документом – 23300кг, вага – нетто – 46350кг, що менш ваги вказаної в документі на 21000кг. Навантаження вантажу рівномірне, на рівні бортів та нижче бортів на 10-15см, вкрите листами заліза, звареними між собою, маркування червоною фарбою. Листове вкриття та маркування не порушене. Вагон без торцевих дверей, розвантажувальні люки з обох сторін закриті, укручені. В технічному відношенні вагон справний. При повторному зважуванні вагону вага підтвердилась. Зав. вантажним двором за штатним розкладом відсутній.
У зв"язку з виявленням різниці між масою вантажу, що вказана відправником у залізничній накладній та засвідченою комерційним актом масою, позивачем нараховано відповідачу штраф  в сумі 92865,00грн.
Несплата вказаної суми штрафу відповідачем слугувала  підставою для звернення залізниці з позовом у даній справі.
Відповідно до  ст. 908 Цивільного кодексу України,  перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Статтею 6  Статуту залізниць України, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України № 457 від 06.04.1998  встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача і супроводжує вантаж до станції призначення.
Згідно з ч. 1 ст. 22 Статуту за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов`язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов`язується сплатити за перевезення встановлену плату.
Частинами 1, 2 ст. 23, ст. 24  Статуту передбачено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем. Вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній. Залізниця має право перевірити правильність цих відомостей, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній.
Відповідно до  ч. 4 ст. 52 Статуту маса вантажу вважається правильною, якщо різниця у масі, визначена на станції відправлення, порівняно з масою, що виявилася на станції призначення, не перевищує: у разі недостачі  норми природної втрати маси вантажу і граничного розходження визначення маси нетто; у разі надлишку  граничного розходження визначення маси нетто.
Згідно з ст.ст.118, 122 Статуту за пред`явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п`ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Якщо через порушення відправником Правил перевезення небезпечних вантажів сталася аварія, збитки відшкодовуються відправником.
За неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.
За умовами ст. 129 Статуту обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин: невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах; у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу; псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу; повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.
Залізниця зобов`язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу. В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.
Відповідно до п. 9 Правил складання актів, затверджених  наказом Міністерства транспорту України 28.05.2002 № 334, у комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженість, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Ніякі припущення та висновки про причини незбереженості або про вину відправника і залізниці до акта не вносяться. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставляння рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.
Порядок проведення зважування передбачений Правилами перевезення вантажів, затвердженими  наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 N 644, а саме розділом Правила приймання вантажу до перевезення.
Згідно з п. 5 Правил, загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в накладній. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов`язаний зазначити в накладній. Ваговимірювальні технічні засоби відправників (одержувачів) мають бути повірені органами Держспоживстандарту та взяті на облік залізницею відповідно до Інструкції про порядок застосування ваговимірювальної техніки на залізничному транспорті, затвердженої  наказом Мінтрансу від 05.04.2004 N279.
Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазначених фактичних обставин справи, а саме: неправильне зазначення відповідачем в залізничній накладній № 32467698 відомостей про масу вантажу у вагоні  № 60717329, підтвердження цього факту комерційним актом № 450003/102 від 15.03.2021, складеним у відповідності з Правилами складання актів та ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростовували такий факт, господарським судом зроблено правильний висновок про наявність підстав для стягнення з відповідача штрафу в сумі 92865,00грн за неправильне зазначення у накладній маси вантажу.
Доводи скаржника колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на таке.
Як було правильно зазначено місцевим господарським судом, зважування вантажу у вагоні № 60717329 проводилося на вагах залізниці, про що складено накопичувальну картку № 09030754 від 09.03.2021 про нарахування збору за зважування у сумі 681грн.90коп. 
Водночас, згідно з п. 4.2. Тарифного керівництва № 1, затвердженого наказом № 317 від 26.03.2009 Міністерства транспорту та зв`язку України за участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці (перевізника) у зважуванні й/або видачі вантажу нараховується збір у розмірі 66,2 грн за перші півгодини і 14,7 грн за кожні наступні півгодини. Неповні півгодини округлюються до повних.
При цьому згідно з п. 2.6 Правил розрахунків за перевезення вантажів, усі належні залізниці платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках із зазначенням у них відомостей про надані послуги і їх вартість.
З викладеного випливає, що участь працівника залізниці при зважуванні вагону здійснюється на вимогу вантажовласника, за що сплачується державний регульований тариф, який повинен відображатися у накопичувальній картці.
У накопичувальній картці № 09030754 від 09.03.2021, що міститься в матеріалах даної справи, як підставу для справляння платежу зазначено п. 4.1 Збірника тарифів №1, яким передбачена плата за зважування вантажів на вагах залізниці.
Однак, нарахування збору саме за участь на вимогу вантажовласника працівника залізниці у такому зважуванні передбачено п.4.2 вказаного Збірника. Між тим, відповідна накопичувальна картка про нарахування цього збору в матеріалах справи відсутня, як і відсутні докази на підтвердження наявності вимоги вантажовласника про участь у зважуванні працівника залізниці.
Крім того, з положень ст.ст. 23, 24 Статуту залізниць України можливо зробити висновок, що відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених відправниками у накладній несуть саме вантажовідправники. Перевірка правильності відомостей зазначених в накладних, відповідно до положень вказаних норм, є правом, а не обов"язком залізниці.
У даному випадку, відповідно до п. 55 спірної накладної представник відправника 05.03.2021 о 16год.18хв. засвідчив правильність відомостей, указаних ним у перевізному документі електронним підписом. 
Також слід зазначити, що додана скаржником до апеляційної скарги накопичувальна картка № 11030769 від 11.03.2021, згідно з якою АТ"Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" нарахована плата за маневрові роботи не може бути прийнята апеляційним судом, оскільки вказана картка не була предметом дослідження в суді першої інстанції, при цьому в порядку ч. 3 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України   клопотань щодо неможливості її подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від відповідача та з приводу поновлення процесуального строку для надання такого доказу останнім  не надані. 
Відповідно до ч. 1  ст.74 Господарського процесуального кодексу України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Частиною 1 ст. 76, ч. 1  ст. 77, ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексуУкраїни  передбачено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.    Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.  
За загальним правилом, обов`язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.
Проте, всупереч наведених вище правових норм докази, надані відповідачем в обґрунтування своїх доводів не дають можливості встановити та підтвердити обставини, які входять в предмет доказування у даній справі.
Одночасно докази, надані позивачем на підтвердження наявності вини відповідача визнані колегією суддів більш вірогідними, ніж докази надані на їх спростування. 
Отже, відповідач обставини щодо відсутності його вини у неправильному зазначенні маси вантажу у накладній № 32467698 не довів, належні та допустимі докази в обґрунтування цих обставин не надав та не спростував обґрунтованих і правомірних висновків суду першої інстанції.
З огляду на викладене, застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права відповідає встановленим обставинам справи, що свідчить про відсутність підстав для скасування або зміни оскаржуваного рішення.
Згідно з  ст.129 ГПК України  судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на відповідача.
З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 281-283 , апеляційний господарський суд, -
                                                                                                              ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет" на  рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 у справі №904/5152/21  - залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 02.08.2021 у справі №904/5152/21  - залишити без змін.
Судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги покласти на Акціонерне товариство "Інтерпайп Дніпропетровський Втормет".    
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3  ст. 287 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                                    А.Є. Чередко                                                                           

Суддя                                                                                                             В.Ф. Мороз              

        Суддя                                                                                                       В.О. Кузнецов