ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2021 р.           Справа№ 911/2769/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Коробенка Г.П.
суддів:            Козир Т.П. 
          Кравчука Г.А. 

за участю секретаря судового засідання Огірко А.О.
за участю представника(-ів): згідно з протоколом судового засідання від 28.10.2021

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Макарівської селищної ради Київської області
на рішення Господарського суду Київської області
від 11.03.2021 (повний текст складено 24.05.2021)
у справі №911/2769/20 (суддя Рябцева О.О.)
за позовом керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області в інтересах держави в особі:
1) Державної екологічної інспекції Столичного округу
2) Макарівської селищної ради Київської області
до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради
про стягнення 729169,50 грн,
ВСТАНОВИВ:
Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до Господарського суду Київської області з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради про стягнення на користь державного бюджету України, обласного бюджету Київської області, місцевого бюджету Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області 729169,50 грн. збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття та не цільового використання земельної ділянки, шляхом їх перерахування одержувачам: 30 % від суми, що становить 218750,85 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України; 20 % від суми, що становить 145833,90 грн. до спеціального фонду Київського обласного бюджету; 50 % від суми, що становить 364584,75 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Наливайкіської сільської ради Макарівського району Київської області.
В обґрунтування позовних вимог керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури посилається на те, що як вбачається з акту №12-ДК/54/АП/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 14.02.2019 за об`єктом - земельною ділянкою з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027, що розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, Комунальне підприємство "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради несвоєчасно звільнило земельну ділянку площею 18,82 га, яка була надана підприємству в користування до 2004 року та не провело її рекультивацію, за що згідно з пунктом "д" частини першої ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 54 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність. За результатами проведення перевірки винесено припис № 12-ДК/0008Пр/03/01/-19 від 14.02.2019 про усунення виявлених порушень у строк до 14.03.2019. Проте, вимоги вказаного припису відповідачем не виконано, а виявлені порушення на вказаній земельній ділянці не усунуто, тобто земельна ділянка з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027 продовжує використовуватися з порушенням вимог земельного законодавства, про що складено акт за № 169-ДК/178/АП/09/01. Враховуючи виявлене порушення державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Київській області 02.05.2019 на керівника відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення за №169-ДК/0040П/07/01/-19 за вчинене правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 188-5 КУпАП. Однак, за результатом здійсненої 12.06.2019 перевірки встановлено, що станом на 12.06.2019, земельна ділянка площею 18,82 га продовжує використовуватися відповідачем всупереч вимог земельного законодавства, про що складено відповідний акт за № 317-ДК/270/АП/09/01/-19. Окрім того, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 встановлено факт використання КП "Макарів ВУЖКГ" вищевказаної земельної ділянки для влаштування сміттєзвалища без належних правових підстав. Враховуючи зазначені вище документи в їх сукупності, керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся з даним позовом до суду про стягнення з відповідача збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та її нецільового використання, розрахованих на підставі Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 963 від 25.07.2007 та з урахуванням ст. 47 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", п. 7 ч. 3 ст. 29, п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України.
У відзиві на позов відповідач проти позову заперечував, просив у задоволенні позовної заяви відмовити, посилаючись на відсутність факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, площею 18,82 га. За твердженням відповідача, земельна ділянка, передана відповідачу в оренду за договором оренди від 24.02.1997 під сміттєзвалище з послідуючою рекультивацією площею 18 га, не відповідає тій земельній ділянці стосовно якої прокурором заявлено позовні вимоги у даній справі. Разом з цим, законність користування відповідачем земельною ділянкою площею 18,82 га для сміттєзвалища, на думку відповідача, підтверджується тимчасовим договором оренди земельної ділянки від 23.11.2007 та актом прийому-передачі земельної ділянки від 23.11.2007. Також відповідач зазначає, що вказана земельна ділянка передавалася йому в оренду як Наливайківською сільською радою, так і Макарівською РДА саме під розміщення (облаштування) на її території сміттєзвалища, яке там розташоване з 1988 року, тому відсутні підстави для твердження про використання вказаної земельної ділянки не за цільовим призначенням. Відповідач також вказує на те, що розрахунок шкоди, заподіяної державі, здійснений саме за самовільне зайняття земельної ділянки. Крім того, відповідач вважає, що розрахунок шкоди здійснено неналежною особою, оформлено та підписано особою, посадове становище якої невідоме, що виключає його використання в якості належного та допустимого доказу у даній справі. Також, відповідач просить суд застосувати до позовних вимог про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та її нецільового використання, позовну давність строком у три роки, починаючи з 31.12.2004. 
У відповіді на відзив прокуратура, посилаючись на лист Головного управління Держгеокадастру у Київській області № КО-221/0-1468/6-19 від 23.07.2019, зазначав, що тимчасовий договір від 2007 року оренди земельної ділянки втратив свою дію, оскільки пунктом 2 договору вказано, що договір укладено на строк до виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду, тоді як на підставі розпорядження Макарівської районної адміністрації від 18.01.2011 № 38 було розроблено проект землеустрою щодо відведення ділянки у постійне користування Макарівському районному управлінню житлово-комунального господарства. Також прокурор зазначав, що для цільового використання земельної ділянки під розміщення (облаштування) сміттєзвалища відповідачу необхідно було привести документацію у відповідність до законодавства, а саме: провести державну реєстрацію прав на земельну ділянку; розробити та затвердити проектну документацію сміттєзвалища; отримати дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами, проте наведеного станом на час розгляду даної справи зроблено не було. Стосовно заперечень відповідача щодо розрахунку шкоди внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки прокурор зазначає, що перевірка факту самовільного зайняття ділянки та нарахування відповідної шкоди здійснена Державною екологічною інспекцією Столичного округу відповідно до вимог чинного законодавства України. Також, прокурор вважає твердження про застосування строку позовної давності безпідставним.
У запереченні на відповідь на відзив відповідач вказував про безпідставність доводів прокурора щодо закінчення тимчасового договору 2007 року оренди земельної ділянки, оскільки у листі Головного управління Держгеокадастру у Київській області № КО-221/0-1468/6-19 від 23.07.2019, на який посилається прокурор, зазначається саме про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування, що підтверджує факт відсутності проекту відведення земельної ділянки в оренду.
Рішенням Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20 позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради в дохід державного бюджету України, обласного бюджету Київської області, місцевого бюджету Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області 729169,50 грн збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття та не цільового використання земельної ділянки, шляхом їх перерахування одержувачам: 30% від суми, що становить 218750,85 грн до спеціального фонду Державного бюджету України; 20% від суми, що становить 145833,90 грн до спеціального фонду Київського обласного бюджету; 50% від суми, що становить 364584,75 грн на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Наливайкіської сільської ради Макарівського району Київської області. Стягнуто з Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради на користь Прокуратури Київської області 10937,54 грн судового збору.
Судове рішення мотивоване тим, що   земельна ділянка з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027, площею 18,82 га для влаштування сміттєзвалища, яка розташована в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району відповідачем використовувалась незаконно; дії відповідача щодо використання вказаної земельної ділянки підпадають під визначення самовільного зайняття земельної ділянки відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель"; за самовільне зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням передбачена відповідальність у вигляді відшкодування шкоди, розмір якої визначається за формулою відповідно до п. 4 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. №963.
Не погодившись із вказаним рішенням суду, Макарівська селищна рада Київської області звернулась до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради про стягнення 729169,50 грн залишити без задоволення.
Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального права та процесуального права. При цьому скаржник стверджує про відсутність підстав для представництва прокурора у відповідності до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" та відповідно відсутність підстав для звернення прокурора з позовною заявою в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області. Скаржник посилається на відсутність факту самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки, площею 18,82 га; вказує про відсутність всіх елементів складу цивільного правопорушення. На думку скаржника, обставини, зазначені в рішенні Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі №320/1494/19 не є преюдиційними для даної справи, оскільки у справі №320/1494/19 не досліджувались документи, які спростовують вину Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради, а саме неодноразові звернення до відповідних державних органів з клопотаннями щодо передачі у постійне користування земельної ділянки державної власності площею 18,82 га, яка розташована в адміністративних межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, кадастровий номер земельної ділянки 3222785200:04:019:0027. Також скаржник зазначає, що при розгляді справи №911/2769/20 місцевим господарським судом залишено поза увагою те, що позивачем порушено строки звернення до суду, посилаючись на те, що строк позовної давності обчислюється з 2004 р. - з моменту не повернення відповідачем земельної ділянки, яка була надана у користування до 2004 р. Скаржником заявлено про застосування спливу позовної давності. В апеляційній скарзі Макарівська селищна рада зазначає, що не будучи стороною у справі №911/2769/20, має право на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20, оскільки вказане рішення впливає на права та обов`язки Макарівської селищної ради як правонаступника Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області та як засновника КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.08.2021 поновлено Макарівській селищній раді Київської області строк для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20; відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Макарівської селищної ради Київської області на рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20; зупинено дію рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20 до винесення Північним апеляційним господарським судом судового акту за результатами розгляду апеляційної скарги; призначено розгляд апеляційної скарги.
У відзивах на апеляційну скаргу прокурор та поивач-1 просять рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що мотиви та підстави, зазначені в них щодо скасування судового рішення є безпідставними та необґрунтованими, а рішення суду ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства.
04.10.2021 та 07.10.2021 через канцелярію суду від скаржника надійшли відповіді на відзиви.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 28.10.2021 замінено позивача-2 - Наливайківську сільську раду Макарівського району Київської області (код ЄДРПОУ 04362378) на його правонаступника - Макарівську селищну раду Київської області (код ЄДРПОУ 04362183, місцезнаходження юридичної особи: 08001, Київська область, Макарівський район, смт Макарів, вул. Дмитрія Ростовського, 30 ).
В судовому засіданні апеляційної інстанції 28.10.2021 представники позивача-2 та відповідача підтримали апеляційну скаргу, просили суд скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу, Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради про стягнення 729169,50 грн залишити без задоволення.
Представники прокуратури, позивача-1 заперечували проти апеляційної скарги, просили суд залишити скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Суд, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового акту, дійшов до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні чи скасуванню, виходячи з наступного.
Відповідно до інформації, що міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності  Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради є забір, очищення та постачання води (КВЕД 36.00) та серед інших видів діяльності є збирання безпечних відходів (КВЕД 38.11).
23.11.2007 між Макарівською районною державною адміністрацією Київської області, як орендодавцем, та Макарівським районним виробничим управлінням житлово-комунального господарства, як орендарем, було підписано тимчасовий договір оренди земельної ділянки, відповідно до п.1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку площею 18,82 га для влаштування сміттєзвалища, яка розташована в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області.
Пунктом 2 Тимчасового договору оренди сторони погодили, що договір укладено на строк до виготовлення проекту землеустрою щодо передачі земельної ділянки в оренду.
23.11.2007 орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 18,82 га, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки від 23.11.2007. 
Відповідно до п. "а" ч. 1 ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить, зокрема, організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про використання та охорону земель; про поводження з відходами.
На підставі наказу Державної екологічної інспекції Столичного округу № 9 від 30.10.2018 та направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) від 30.10.2018 № 03-04/000070 державним інспектором Державної екологічної інспекції Столичного округу Гордієнко В.М., починаючи з 30.10.2018 по 12.11.2018, проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів КП "Макарів ВУЖКГ".
За результатами проведеної позапланової перевірки, посадовою особою контролюючого органу виявлені порушення, які були зафіксовані у Акті № 03-04/000070 від 12.11.2018, який складено за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Під час проведення позапланової перевірки виявлено та зафіксовано в акті перевірки порушення відповідачем вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, а саме:
- використання земельної ділянки для влаштування сміттєзвалища на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області за відсутності державної реєстрації прав на неї, що є порушенням ст.ст.     125,     126 Земельного кодексу України;
- не забезпечення захисту земель від забруднення, засмічення, що є порушенням абз.11 ч.1     ст. 35 Закону України "Про охорону земель";
- не забезпечення додержання режиму використання земель природоохоронного призначення, що є порушенням абз.7 ч.1     ст. 17-1 Закону України "Про охорону земель";
- не вжиття заходів щодо запобігання негативному екологонебезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків такого впливу, що є порушенням абз.12 ч.1     ст. 35 Закону України "Про охорону земель";
- не дотримання вимог щодо заборони у межах санітарно-захисних зон будівництва житлових об`єктів, об`єктів соціальної інфраструктури та інших об`єктів, пов`язаних з постійним перебуванням людей, що є порушенням ч.2     ст.114 Земельного кодексу України;
- на основі матеріально-сировинних балансів виробництва не виявляє і не веде первинний поточний облік кількості, типу і складу відходів, що утворюються, збираються, перевозяться, зберігаються, обробляються утилізуються, знешкоджуються та видаляються, що є порушенням п. "і" ч.1     ст. 17 Закону України "Про відходи";
- не здійснюються організаційні, науково-технічні та технологічні заходи для максимальної утилізації відходів, реалізації чи передачі їх споживачам або підприємствам, установам та організаціям, що займаються збиранням, обробленням та утилізацією відходів, що є порушенням п. "є" ч.1     ст. 17 Закону України "Про відходи";
- допускається змішування відходів, що є порушенням п. "ж" ч.1     ст. 17 Закону України "Про відходи";
- не забезпечується професійна підготовка, підвищення кваліфікації та проведення атестації фахівців у сфері поводження з відходами, що є порушенням п."м" ч.1     ст. 17 Закону України "Про відходи";
- відсутній дозвіл на здійснення операцій у сфері поводження з відходами, що є порушенням п. "с" ч.1     ст. 17 Закону України "Про відходи";
- не укладено договорів з юридичною особою, яка визначена виконавцем послуг на вивезення побутових відходів з власниками або наймачами, користувачами, у тому числі орендарями джерел утворення відходів, земельних ділянок, що є порушенням ч.2     ст. 35-1 Закону України "Про відходи".
З метою усунення порушень природоохоронного законодавства, виявлених під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), державним інспектором Державної екологічної інспекції Столичного округу Гордієнко В.М. винесено припис від 16.11.2018 №03-04/000070 про усунення порушень вимог природоохоронного законодавства, який    отримано відповідачем 27.11.2018. 
Вказаним приписом відповідачу приписано, зокрема, не здійснювати використання земельної ділянки без державної реєстрації прав на земельну ділянку, не здійснювати на земельній ділянці без проектної документації сміттєзвалища, не здійснювати операцій у сфері поводження з небезпечними відходами без відповідної ліцензії, не здійснювати господарську та іншу діяльність, яка зумовлює забруднення земель і ґрунтів понад встановлені гранично допустимі концентрації небезпечних речовин, уживати заходи щодо запобігання негативному і еколого-небезпечному впливу на земельні ділянки та ліквідації наслідків такого впливу.
Вказані обставини встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019, яке набрало законної сили, у справі №320/1494/19 за позовом Державної екологічної інспекції Столичного округу до     Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради      про застосування заходів реагування.
Відповідно до ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, обставини, встановлені у рішенні Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 320/1494/19, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 застосовано до КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення діяльності в частині виконання робіт по вивезенню, розміщенню, збиранню твердих побутових відходів на земельній ділянці кадастровий номер 3222785200:04:019:0027, площею 18,82 га для влаштування сміттєзвалища, яка розташована в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району, до усунення порушень природоохоронного законодавства, а саме: проведення державної реєстрації прав на земельну ділянку, розроблення та затвердження проектної документації сміттєзвалища, отримання дозволу на здійснення операцій у сфері поводження з небезпечними відходами.
У період з 14.01.2019 по 18.01.2019, на виконання наказу від 10.01.2019 № 23-п та направлення на перевірку від 10.01.2019 №03-04/000254, Державною екологічною інспекцією Столичного округу проведено позаплановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, за участю директора Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради.
Вказаною перевіркою встановлено, що відповідачем не виконано вимоги контролюючого органу щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у визначені строки, що підтверджується актом від 18.01.2019, який складено за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
Вказані обставини також встановлені рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 320/1494/19.
Отже, вжиті позивачем-1 заходи реагування щодо порушення природоохоронного законодавства відповідачем не дали результатів, а порушення, виявлені позивачем, відповідачем усунуто не було.
Також, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 320/1494/19 встановлено те, що передбачений чинним законодавством проект полігону твердих побутових відходів не розроблений та не затверджений, а також встановлено відсутність у Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради дозвільних документів на проведення діяльності з відходами. 
Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" використання природних ресурсів громадянами, підприємствами, установами та організаціями здійснюється з додержанням обов`язкових екологічних вимог: 
а) раціонального і економного використання природних ресурсів на основі широкого застосування новітніх технологій; 
б) здійснення заходів щодо запобігання псуванню, забрудненню, виснаженню природних ресурсів, негативному впливу на стан навколишнього природного середовища; 
в) здійснення заходів щодо відтворення відновлюваних природних ресурсів; 
г) застосування біологічних, хімічних та інших методів поліпшення якості природних ресурсів, які забезпечують охорону навколишнього природного середовища і безпеку здоров`я населення; 
д) збереження територій та об`єктів природно-заповідного фонду, а також інших територій, що підлягають особливій охороні; 
е) здійснення господарської та іншої діяльності без порушення екологічних прав інших осіб; 
є) здійснення заходів щодо збереження і невиснажливого використання біологічного різноманіття під час провадження діяльності, пов`язаної з поводженням з генетично модифікованими організмами.
Відповідно до ч. 1 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" порушення законодавства України про охорону навколишнього природного середовища тягне за собою встановлену цим Законом та іншим законодавством України дисциплінарну, адміністративну, цивільну і кримінальну відповідальність.
Згідно з ч. 4 ст. 68 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.
Керівник Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до господарського суду з позовом в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області до Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради про стягнення збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття та не цільового використання земельної ділянки.
Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)", який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України  внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Стаття 53 ГПК України встановлює, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача.
Відповідно до частини четвертої статті 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII "Про прокуратуру", який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу.
Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Частина четверта статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень. Таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, поданій в інтересах держави в особі компетентного органу, для обґрунтування підстав для представництва.
Якщо суд після відкриття провадження у справі з урахуванням наведених учасниками справи аргументів та наданих доказів установить відсутність підстав для представництва прокурором інтересів держави в суді, суд залишає позовну заяву, подану прокурором в інтересах держави в особі компетентного органу, без розгляду відповідно до положень пункту 2 частини першої статті 226 ГПК України.
Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі № 912/2385/18.
Прокурором зазначено позивачем Державну екологічну інспекцію Столичного округу, яка є територіальним органом Державної екологічної інспекції України та відповідно до покладених на неї завдань, здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням територіальними органами центральних органів виконавчої влади, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їй повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форм власності і господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства про екологічну та радіаційну безпеку; використання та охорону земель та інше; також прокурором зазначено позивачем Наливайківську сільську раду Макарівського району Київської області, яка діє від імені та в інтересах територіальної громади с. Наливайківка Макарівського району Київської області, яка здійснює управління майном.
Як зазначив прокурор, порушення інтересів держави в даному випадку полягають у ненадходженні протягом тривалого часу до спеціального фонду місцевих бюджетів грошових стягнень за шкоду, заподіяну відповідачем державі в особі територіальної громади с. Наливайківка Макарівського району Київської області, внаслідок порушення законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення та охорони природних ресурсів.
З матеріалів справи вбачається, що листом № 05/07-35/1500 від 26.03.2019 Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулася до прокуратури Київської області з клопотанням про вжиття заходів прокурорського реагування щодо відшкодування КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" шкоди у сумі 729169,50 грн. Першим заступником прокурора Київської області вказаний лист перенаправлено для розгляду керівнику Києво-Святошинської місцевої прокуратури.
Листом №410вих-20 від 18.06.2020 Києво-Святошинська місцева прокуратура звернулась до Державної екологічної інспекції Столичного округу, в якому просила для встановлення підстав для здійснення представницької діяльності відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" надати інформацію щодо діяльності відповідача, а також вказати які заходи вживалися інспекцією для захисту інтересів держави щодо дотримання вимог земельного та природоохоронного законодавства у діяльності сміттєзвалища твердих побутових відходів в адміністративних межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, а також причини невжиття таких заходів. 
Листом № 3/3/07-33/3135 від 01.07.2020 Державна екологічна інспекція Столичного округу надала Києво-Святошинській місцевій прокуратурі інформацію про те, що претензія Державної екологічної інспекції Столичного округу про відшкодування щкоди у сумі 729169,50 грн. КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" не задоволено.
Листом № 567вих-20 від 21.08.2020 Києво-Святошинська місцева прокуратура звернулась до Наливайківської сільської ради, в якому просила для встановлення підстав для здійснення представницької діяльності відповідно до ст. 23 Закону України "Про прокуратуру" надати інформацію щодо заходів, які вживалися сільською радою для захисту інтересів держави з питань, встановлених за результатами перевірок діяльності відповідача, а також причини невжиття таких заходів. 
Листом № 129 від 08.09.2020 Наливайківська сільська рада повідомила  Києво-Святошинську місцеву прокуратуру, що жодних заходів щодо захисту інтересів держави нею не розроблялося та не вживалося.
Прокурор стверджує, що за період з лютого 2019 року позивачі при обізнаності факту допущених порушень природоохоронного законодавства КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" жодних належних заходів, окрім претензії від 25.03.2019 про відшкодування шкоди у сумі 729169,50 грн., заподіяних державі, не вживали, до судових органів з метою захисту порушених прав та інтересів не звертались.
Листом № 612вих-20 від 10.09.2020 Києво-Святошинська місцева прокуратура повідомила Державну екологічну інспекцію Столичного округу та Наливайківську сільську раду про звернення до Господарського суду Київської області в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області до КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та її нецільового використання.
З огляду на викладене, враховуючи те, що прокуратурою було дотримано порядок, передбачений статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", колегія суддів вважає, що звернення керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області з даним позовом до суду в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Столичного округу та Наливайківської сільської ради Макарівського району є обґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи, 14.02.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області відповідно до вимог статей 6 і 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" проведено перевірку дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027, що розташована на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області та використовується КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства", про що складено акт № 12-ДК/54/АП/09/01/-19 перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельна ділянка від 14.02.2019.
Вказаною перевіркою встановлено, що на підставі розпорядження Макарівської районної державної адміністрації від 18.01.2011 №38 було розроблено Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування Макарівському районному управлінню житлово-комунального господарства для забезпечення життєдіяльності населених пунктів району (облаштування сміттєзвалища твердих побутових відходів) площею 18,82 га в адміністративних межах Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області (зазначений проект землеустрою в архів Відділу у Макарівському районі не передавався). 19.03.2013 проведено державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027 площею 18,82 га на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у постійне користування КП "Макарів ВУЖКГ" для облаштування сміттєзвалища твердих побутових відходів. Згідно книги записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою, договорів оренди землі, станом на 01.01.2013 інформація про реєстрацію державного акту на право постійного користування земельної ділянки з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027 площею 18,82 га на території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області відсутня. Згідно відомостей державного земельного кадастру земельної ділянки з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027 обліковується як землі державної власності, власника та користувача земельної ділянки не визначено.
Як вбачається з Акта № 12-ДК/54/АП/09/01/-19 від 14.02.2019 перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельною ділянкою з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027, що розташована території Наливайківської сільської ради Макарівського району Київської області, Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області встановлено, що Комунальне підприємство "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради несвоєчасно звільнило земельну ділянку площею 18,82 га, яка була надана підприємству в користування до 2004 року та не провело її рекультивацію, за що у відповідності до п. "д" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 54 Кодексу України про адміністративні порушення передбачено адміністративну відповідальність. 
За результатами проведення перевірки винесено припис №12- ДК/0008Пр/03/01/-19 від 14.02.2019 про усунення виявлених порушень у строк до 14.03.2019, який вручено особисто начальнику КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради Музиченко Р.В.
Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.
Доводи відповідача щодо правомірного користування ним земельною ділянкою площею 18,82 га для сміттєзвалища на підставі тимчасового договору оренди земельної ділянки від 23.11.2007, є помилковими з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час  підписання тимчасового договору оренди) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. 
Відповідно до ст. 20 Закону України "Про оренду землі" (в редакції, яка діяла на час  підписання тимчасового договору оренди) укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Державна реєстрація договорів оренди землі проводиться у порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України (в редакції, яка діяла на час  підписання тимчасового договору оренди) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.  Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження проведення державної реєстрації тимчасового договору від 23.11.2007 оренди земельної ділянки.
Отже, набуття права на   земельну ділянку та правомірність її використання відповідачем     під час розгляду даної справи    не доведено.
Крім того, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі № 320/1494/19 також  встановлено, що у КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради відсутні документи, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою під звалищем твердих побутових відходів, що стало однією з підстав для застосування судом до КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю), яке є обов`язковим до виконання.
Отже, як вірно встановлено місцевим господарським судом, земельна ділянка з кадастровим номером 3222785200:04:019:0027, площею 18,82 га для влаштування сміттєзвалища, яка розташована в межах Наливайківської сільської ради Макарівського району відповідачем використовувалась незаконно. Дії відповідача щодо використання вказаної земельної ділянки підпадають під визначення самовільного зайняття земельної ділянки відповідно до ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".
Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.
Відповідно до   статті 56 Закону України "Про охорону земель"   особи, винні в порушенні законодавства України про охорону земель, несуть відповідальність згідно із законом, у тому числі за самовільне зайняття земельних ділянок. Застосування заходів дисциплінарної, цивільно-правової, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від відшкодування шкоди, заподіяної земельним ресурсам. Така шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі.
Крім того, у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 Земельного кодексу України, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 Цивільного кодексу України   особами, що її заподіяли.
За змістом частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.
Розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та її нецільового використання, визначається за Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої   постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963.
Відповідно п. 4 до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої  постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 р. № 963, для всіх категорій земель (крім земель житлової та громадської забудови) розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається за такою формулою: Шс = Пс х Нп х Кф х Кі (1).
Заявлений до стягнення розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки (Шс) становить 729169,50 грн., виходячи із наступного розрахунку:
- площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів (Пс) - 18,82 га; 
- середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3 (Нп) для Київської області - 16286,00 грн.; 
- коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4 (Кф) "інші землі" - 1; 
- коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 р. № 783 (Офіційний вісник України, 2000 р., № 20, ст. 823) (Кі) - 2,379, із розрахунку (116,6 х 122,3 х 112,3 х 109,1 х 99,8 х 100,5 х 124,9 х 143,3 х 112.4 х 113,7 х 109,8) - 10 : 100 = 2, 379.
Таким чином, шкода, заподіяна державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 18,82 га кадастровий номер 3222785200:04:019:0027 становить 729169,50 грн. (18,82 га х 16286,00 грн. х 1 х 2,379).
Державна екологічна інспекція Столичного округу звернулась до КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради з претензією № 34/2019 від 25.03.2019 р. про відшкодування шкоди у сумі 729169,50 грн., заподіяної державі внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки площею 18,82 га. Додатком до вказаної претензії було додано розрахунок розміру відшкодування збитків.
Проте, вказана претензія залишена відповідачем без задоволення.
Разом з цим, проведеними Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області перевірками 02.05.2019 та 12.06.2019 встановлено, що порушення на земельній ділянці не усунуто та земельна ділянка площею 18,82 га продовжує використовуватися КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради всупереч вимог земельного законодавства, про що складено відповідні акти №169-ДК/178/АП/09/01/-19 від 02.05.2019 та № 317-ДК/270/АП/09/01/-19 від 12.06.2019.
Крім того, на виконання наказу від 04.09.2019 № 1482-П та направлення на перевірку від 04.09.2019 № 3/3/001488 у період з 09.09.2019 по 20.09.2019 Державною екологічною інспекцією Столичного округу проводилася планова перевірка щодо додержання КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, під час проведення якої встановлено відсутність правовстановлюючих документів щодо користування земельною ділянкою, а також виявлені порушення природоохоронного законодавства в діяльності відповідача, що підтверджується актом № 3-3/140, складеним за результатом проведення планового  заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.
З метою усунення порушень у сфері охорони навколишнього природного середовища, виявлених під час проведення планової перевірки у період з 09.09.2019 р. по 20.09.2019 дотримання вимог законодавства КП "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради винесено припис № 3/3/001488 від 20.09.2019. 
Однак, відповідачем вказаний припис виконано не було.
З огляду на викладене, враховуючи встановлений факт самовільного зайняття відповідачем земельної ділянки та її нецільового використання, доведеність повного складу цивільного правопорушення, колегія суддів дійшла висновку, що  позовна вимога прокурора про стягнення з Комунального підприємства "Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства" Макарівської селищної ради 729169,50 грн збитків, заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття та не цільового використання земельної ділянки є обґрунтованою та доведеною.
Згідно з п. 7 ч. 3 ст.  29  Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), зокрема, є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 69-1 Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать, у тому числі 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до бюджетів місцевого самоврядування (крім бюджетів міст Києва та Севастополя) - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків.
Таким чином, стягувана з відповідача сума збитків 729169,50 грн., заподіяних державі внаслідок самовільного зайняття та не цільового використання земельної ділянки, підлягає розподілу між одержувачами, а саме: 30% від суми, що становить 218750,85 грн. до спеціального фонду Державного бюджету України; 20% від суми, що становить 145833,90 грн. до спеціального фонду Київського обласного бюджету; 50% від суми, що становить 364584,75 грн. на користь фонду охорони навколишнього природного середовища Наливайкіської сільської ради Макарівського району Київської області.
Стосовно заяв про застосування до позовних вимог про стягнення шкоди, завданої внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки та її нецільового використання, позовної давності строком у три роки починаючи з 31.12.2004, колегія суддів зазначає наступне.
Правила про позовну давність застосовуються лише тоді, коли доведено існування самого суб`єктивного права. Існування порушення прав держави доведено матеріалами справи.
Згідно ст. 256,     257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Відповідно до ч. 3 ст. 267 зазначеного Кодексу позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. 
Прокурором заявлено вимогу про стягнення збитків. При цьому, підставою для пред`явлення позовної заяви є нарахування збитків Державною екологічною інспекцією Столичного округу за результатами планового заходу державного нагляду (контролю), який проводився на виконання наказу від 10.01.2019 №23-п, у період з 14.01.2019 по 18.01.2019, та за яким складено акт, яким виявлено порушення природоохоронного законодавства в діяльності відповідача, встановлено відсутність правовстановлюючих документів щодо користування земельною ділянкою.
До вказаної позовної вимоги застосовується загальна (трирічна) позовна давність.
З вимогою про стягнення 729169,50 грн збитків, нарахованих Державною екологічною інспекцією Столичного округу за результатом позапланового заходу державного нагляду (контролю), який проводився у період з 14.01.2019 по 18.01.2019, прокурор звернувся до суду 18.09.2020 (відповідно до накладної поштового відділення "Укрпошта Експрес" від 18.09.2020 №0800105100430, що міститься на конверті, в якому надійшла позовна заява до суду), тобто в межах строку позовної давності.
Відповідно до ст. ст. 73, 74, 77 Господарського процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції враховує висновки Європейського суду з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006), в якому зазначено, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
У даній справі сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин згідно з нормами матеріального та процесуального права.
Відповідно до частини першої статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За результатами перегляду даної справи колегія суддів дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом було повно, всебічно та об`єктивно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також вірно застосовано норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення відсутні.
Колегія суддів вважає, що не здійснення судом першої інстанції заміни позивача у справі - Наливайківську сільську раду Макарівського району Київської області його правонаступником - Макарівською селищною радою Київської області не є підставою для зміни чи скасування оскаржуваного у даній справі судового рішення.
Оскільки доводи, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків місцевого господарського суду, скарга задоволенню не підлягає.
Колегія суддів погоджується із здійсненим судом першої інстанції розподілом судових витрат.
Судовий збір за подачу апеляційної скарги відповідно до статті 129 ГПК України покладається судом на апелянта.
Керуючись ст. ст. 129, 240, 267-270, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Макарівської селищної ради Київської області залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Київської області від 11.03.2021 у справі №911/2769/20 залишити без змін.
Матеріали справи №911/2769/20 повернути Господарському суду Київської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст. ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено та підписано 16.11.2021.

Головуючий суддя                                                            Г.П. Коробенко 

Судді                                                                                Т.П. Козир

                                                                                Г.А. Кравчук