справа № 759/9780/21                                             головуючий у суді І інстанції Войтенко Ю.В.
провадження № 33/824/4935/2021              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Березовенко Р.В.

 

 
       ПОСТАНОВА      
      ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

22 листопада 2021 року                                                                                              м. Київ
 
Київський апеляційний суд в складі судді Березовенко Р.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Святошинськогорайонного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року, якою: 
 
ОСОБА_1 , громадянина України, працюючого керівником міжнародної асоціації «Європа-Мініма-Груп», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП,-
В С Т А Н О В И В:
Постановою Святошинськогорайонного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року  ОСОБА_1  визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячінеоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 454 грн. 
Не погоджуючись з даним судовим рішенням,  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржувану постанову скасувати, провадження по справі закрити, посилаючись на порушенням норм матеріального і процесуального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що після складання протоколу  працівники поліції затримали його та доставили у відділ поліції, що позбавило можливості  пройти огляд у медичному закладів. Вказує, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння  апелянт не відмовлявся. Вважає, що протокол складено із порушенням інструкції, факти вказані у  ньому  не відповідають фактичним обставинам. В матеріалах справи відсутні  докази того, що працівники поліції пропонували  пройти огляд  у медичному закладі. Наголошував на відсутності свідків при складенні протоколу, порушенні принципу безперервності  долученого відеозапису.
В судовому засіданні ОСОБА_1  підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників справи, проаналізувавши апеляційні доводи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Згідно оскаржуваної постанови  ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 22.04.2021 о 02 год. 33 хв. в м. Київі, дорога Кільцева, 5, керував транспортним засобом Mercedes-Benz S500, д.н.з.   НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, розширені зіниці, які не реагували на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря нарколога, водій відмовився у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, а його висновок про доведеність винуватості  ОСОБА_1  у порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є законним і обґрунтованим.
Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Викладені в протоколі обставини відмови ОСОБА_1  від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджуються направленням на огляд з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння від 22.04.2021року; відеозаписом з місця події.
Посилання апелянта на відсутність належних доказів, що підтверджують факт відмови від проходження огляду в медичному закладі, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки  вони є необґрунтованими та безпідставними,  і спростовуються  матеріалами справи. 
Відповідно до п.4 розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкції) ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло;  сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
У протоколі серії ДПР18 3005358 зазначено, що  ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, розширені зіниці, які не реагували на світло. Ознаки наркотичного сп`яніння зазначено  відповідно до положень  Інструкції. 
Припущення поліцейських, які зафіксовані на відеозаписі, щодо наявності у ОСОБА_1 ознак  алкогольного сп`яніння не є предметом доказування. Крім того, відповідно до вимог Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння можуть бути наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота).
Щодо доводів  апелянта  про незабезпечення  працівниками поліції  проведення огляду  у закладі охорони здоров`я, суд апеляційної інстанції зазначає наступне. 
Згідно розділу 2 Інструкції, п.9,12 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу Iцієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до  п. 7, 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103 поліцейський забезпечує  проведення огляду водія  транспортного  засобу  в  закладі  охорони здоров`я не пізніше ніж  протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.
У  разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду  в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох  свідків  складає  протокол  про  адміністративне правопорушення, у  якому зазначає  ознаки  сп`яніння  і  дії водія щодо ухилення від  огляду.
Проте, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівник поліції не має права доставляти до закладу охорони здоров`я примусово. Законодавством передбачено лише обов`язкове проведення огляду водіїв транспортних засобів - учасників дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є постраждалі. 
Так, в матеріалах справи наявне направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння від 22.04.2021 року та  відеоматеріали, які підтверджують, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі. При цьому, з відео вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд у лікаря нарколога, від проходження якого він відмовився, зазначивши, що не може пояснити причини такої відмови. Окрім того, з відеозапису вбачається, що працівниками поліції було роз`яснено наслідки такої відмови.
За таких обставин, працівниками поліції було належним чином забезпечено можливість ОСОБА_1 проходження огляду з метою виявлення ознак наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, тому  доводи апелянта про порушення Порядку та Інструкції є неспроможними. 
Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
А відтак, наявність  долученого до матеріалів справи відеозапису  з місця події,  на думку  суду, є достатнім  доказом, який  не потребує додаткової участі  свідків. 
Посилання ОСОБА_1 на неповноту відеозапису суд оцінює критично, оскільки наданий відеоматеріал в цілому відтворює та підтверджує обставини зазначені в протоколі. Крім того, вказані обставини не можуть бути самостійними обов`язковими підставами для скасування судового рішення.  
Вказівка апелянта на протиправні дії поліцейських щодо вилучення його транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки не підтверджуються належними та допустимими доказами. В судому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що дії працівників поліції не оскаржував. 
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги, розцінюються критично і до уваги не приймаються, оскільки зводяться лише до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надано належну правову оцінку та тлумачення норм права на розсуд апелянта, однак при цьому не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та жодним чином не спростовують висновків суду, викладених в постанові.
Враховуючи викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення суддею першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, висновки суду доводами апеляційної скарги не спростовані.
 
Оскільки судове рішення, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
 
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Святошиснького районного суду м. Києва від 23 вересня 2021 року, якою  ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без змін, а апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - без задоволення.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

 
Суддя                                                                                                            Березовенко Р.В.