П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2021 року
м. Рівне

Справа № 569/1584/21
Провадження № 22-ц/4815/1302/21

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:  
головуючого судді: Гордійчук С.О.
суддів: Боймиструка С.В.,Шимківа С.С., 

учасники справи: 
позивач:  ОСОБА_1 
відповідач:  ОСОБА_2 

розглянула в порядку письмового провадження в м. Рівне апеляційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року, ухваленого в складі судді Тимощука О.Я., дата складання повного тексту рішення не вказана, у справі №569/1584/21 
 в с т а н о в и в :
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.
Позов мотивований тим, що після ухвалення судового рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07.12.2018 року по справі № 569/18713/18 змінився його матеріальне становище, оскільки на даний час він не має на утриманні доньку ОСОБА_3 від першого шлюбу та сплачує аліменти на її утримання у розмірі ј частки, а також сплачує на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку. Вказує, що не має постійного місця роботи та постійного заробітку у результаті чого у нього утворилась велика заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина та доньки. 
Вважає, що розмір аліментів стягнутий на утримання сина ОСОБА_4 є непомірним на даний час та є непропорційним до його заробітку.
Просив суд, змінити розмір аліментів з 1/2 частки на 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу).
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року позов ОСОБА_1 до  ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів – задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з Ѕ частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття на ј частки від його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Виконавчий лист, виданий на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 грудня 2018 року № 569/18713/18 про стягнення з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі Ѕ частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття - відкликано.
В задоволенні заяви представника ОСОБА_2 – адвоката Припешнюка С.П. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правову допомогу у розмірі 6 500 грн. - відмовлено. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд не врахував що ні матеріальне становище, ні стан здоров`я позивача не змінився, тому підстав для зменшення розміру аліментів немає. Вважає, що суд безпідставно відмовив у відшкодуванні витрат понесених нею на правову допомогу з підстав відсутності доказів оплати таких витрат. Покликається на правові позиції викладенні у постановах Верховного Суду щодо розподілу витрат на правничу допомогу.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що рішення суду є законним та обґрунтованим. Просить залишити його без зміни, а скаргу без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Згідно з частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку письмового провадження, без виклику сторін.
Апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 367 ЦПК України передбачено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07.12.2018 року по справі № 569/18713/18 стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/2 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. 
Згідно рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 15.02.2018 року по справі № 569/19372/17 ОСОБА_1 сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частки від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення законної сили та до досягнення дитини повноліття.
Вказана обставина не встановлювалася на дату прийняття рішення суду від 07.12.2018 року у справі № 569/18713/18 про стягнення аліментів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.
Згідно з статтею 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.
Ураховуючи наведене, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених в судовому порядку підстав, передбачених статтею 192 СК України, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, або стану здоров`я платника або одержувача аліментів.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Убачається, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки після ухвалення судом рішення від 07.12.2018 року розмір утримань із доходів ОСОБА_1 на сплату аліментів збільшився з 25% до 75%, тобто загальний сукупний розмір аліментів перевищує встановлений статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження».
Крім того, збільшення доходів у позивача ні станом на грудень 2018 року, ні станом на день подачі позову не встановлено.
Одночасно суд зауважує, що не може бути стягнуто більший розмір аліментів на користь однієї дитини, ніж на користь іншої дитини. Діти, народжені в різних шлюбах від різних матерів, мають абсолютно рівні права на матеріальну допомогу.       
Установивши зміну матеріального становища позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для  зменшення розміру аліментів.
Доводи апеляційної скарги щодо неправовірної відмови відповідачу у стягненні компенсації за надану їй правничу допомогу не заслуговують на увагу з таких підстав.
Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу;
Відповідно до ч.2 статті 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи,у разі задоволення позову – на відповідача, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Убачається, що предметом спору у даній справі є зміна (зменшення) розміру аліментів з Ѕ частини до 1/6 частини всіх видів заробітку позивача. Судовим рішенням, що переглядається, вимоги щодо зменшення розміру аліментів задоволено у розмірі що перевищує заявлені вимоги, а відтак підстав для стягнення з позивача компенсації витрат на правову допомогу понесених відповідачем у суду першої інстанції не було.
Крім того, відсутні підстави для вирішення апеляційним судом питання про стягнення компенсації за надану правову допомогу позивачу адвокатом Волошиним І.В., оскільки для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, такі документи адвокатом Волошиним І.В. до суду апеляційної інстанції не подано, що є підставою для залишення клопотання без задоволення.
З огляду на викладене, апеляційна скарга не містить доводів на спростування висновків суду першої інстанції, які є обґрунтованими та узгоджуються із матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів не було порушено норм процесуального законодавства та правильно застосовано норми матеріального права.
Обставини, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі фактично зводяться до переоцінки доказів, які належно оцінені в сукупності судом першої інстанції.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, 

 п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 червня 2021 року залишити без зміни.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 16 грудня 2021 року.

Головуючий :   

Судді :