ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
30 листопада 2021 року           справа №200/2831/21-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Гайдара А.В.,
за участю секретаря судового засідання Сізонова Є.С.,
представника позивача Пономарьова А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 200/2831/21-а (суддя І інстанції Чекменьов Г.А., складене в повному обсязі 23 квітня 2021 року в м. Слов`янськ Донецької області) за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Донецькій області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Управління державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області про скасування постанови про накладання штрафу, -

                                                      УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення виконання рішень у Донецькій області Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), третя особа: Управління державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у ВП № 63240660.
Рішенням Донецького окружного адміністративного  суду  від 23 квітня 2021 року у задоволені позову відмовлено.
Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянтом зазначено, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що постанова про накладення штрафу виноситься державним виконавцем стосовно боржника у разі невиконання ним рішення суду без поважних причин. У спірних правовідносинах невиконання судового рішення мало місце саме з поважних причин про, що неодноразово повідомлялось відповідачу. На теперішній час складається ситуація, яка не надає можливість здійснити відшкодування платнику ТОВ «РУССОЛЬ-Україна» залишки невідшкодованого ПДВ, які були заявлені до відшкодування ще до 01.02.2016р. (на правах правонаступника юридичної особи ТОВ «Слов`янська солевидобувна компанія»), тобто до введення в дію Порядку ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, затв. постановою КМУ від 22.02.2016р. №68 та Порядку ведення Реєстру, затв. постановою КМУ від 25.01.2017р. №26. Новий механізм відшкодування податку на додану вартість не дає можливості здійснити перерахування переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість, на бюджетний рахунок з екологічного податку, який справляється за викид в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.
Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції – залишити без змін, з наступних підстав.
Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 25.09.2020р. Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі №200/5386/20-а про зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області перерахувати переплату, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 29367,78 грн. на бюджетний рахунок №UA74899980313090167000005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000).
07.10.2020р. у виконавчому провадженні ВП №63240660 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрито виконавче провадження про примусове виконання вищезазначеного виконавчого листа №200/5386/20-а.
На адресу відділу надійшов лист від Головного управління ДПС у Донецькій області за вих. № 79039/10/05-99-04-02-12 від 20.10.2020 року в якому боржник повідомив, що рішення суду неможливо виконати, так як відсутні механізми відшкодування податку на додану вартість, перерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку, як бюджетне відшкодування на інші податки та збори (а.с. 62-63).
24.11.2020 року державним виконавцем скерована вимога боржнику для надання ним документального підтвердження виконання вимог виконавчого листа (а.с. 70-71).
На адресу відділу надійшов лист від Головного управління ДПС у Донецькій області за вих. № 86528/10/05-99-04-02-14 від 26.11.2020р. в якому боржник повідомив, що ним до Управління державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області спрямовано висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код класифікації доходів бюджету - 14060100 (а.с. 9), зокрема, від 17.11.2020р. №1 на суму 29367,78 грн. на виконання судового рішення у справі №200/5386/20-а. У зв`язку з чим просив закрити виконавче провадження. 
За наслідками розгляду цього листа державним виконавцем винесена постанова ВП №63240660 від 30.11.2020р. про відкладення проведення виконавчих дій до 11.12.2020р..
Головне управління ДПС у Донецькій області листами до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09.12.2020 року №89080/10/05-99-04-02-14, від 02.12.2020 року №87683/10/05-99-04-02-12, від 26.11.2020 року №86528/10/05-99-04-02-14, від 20.10.2020 №79039/10/05-99-04-02-12, від 24.02.2021 року №3879/5/05-99-18-06-14 повідомляло про стан виконання рішення суду у ВП № 63240660, а саме про те, що ним до Управління державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області спрямовано висновки про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код класифікації доходів бюджету - 14060100, зокрема, від 17.11.2020р.№1 на суму 29367,78 грн. на виконання судового рішення у справі №200/5386/20-а. У зв`язку з чим просив закрити виконавче провадження.
Листами від 10.11.2020 року №7122/8/05-99-04-02-12, від 19.10.2020 року №6545/8/05-99-04-02-12 позивач також звертався до Державної податкової служби України з проханням надання роз`яснення, як саме можливо виконати судові рішення зокрема у ВП № 63240660 (а.с.12-17).
На підставі заяви стягувача про зміну найменування стягувача за вих. №131 від 25.01.2021 року, державним виконавцем 10.02.2021 року винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження (а.с.96-98, 99-100).
16.02.2021 року державним виконавцем скерована вимога боржнику для надання ним документального підтвердження виконання вимог виконавчого листа (а.с. 102-103).
01.03.2021 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у ВП №63240660 в розмірі 5100,00 грн., за статями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», яка скерована боржнику для виконання (а.с. 104-105).
Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача щодо прийняття постанови про накладення на позивача штрафних санкцій за невиконання рішення суду.
За статтею 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до ст.ст. 14, 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. 
Судове рішення є обов`язковим до виконання.
Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».
За приписами статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.
Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналізуючи наведені положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.
При цьому, умовою для накладення зазначеного штрафу є невиконання судового рішення без поважних причин.
У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Головне управління ДПС у Донецькій області листами до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 09.12.2020 року №89080/10/05-99-04-02-14, від 02.12.2020 року №87683/10/05-99-04-02-12, від 26.11.2020 року №86528/10/05-99-04-02-14, від 20.10.2020 №79039/10/05-99-04-02-12, від 24.02.2021 року №3879/5/05-99-18-06-14 повідомляло про стан виконання рішення суду у ВП №63240660, а саме про те, що ним до Управління державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області спрямовано висновок від 17.11.2020р.№1 про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код класифікації доходів бюджету - 14060100 на суму 29367,78 грн. на виконання судового рішення у справі   №200/5386/20-а. У зв`язку з чим просив закрити виконавче провадження.
Водночас, доказів щодо перерахування переплати, що обліковується на бюджетному рахунку з податку на додану вартість (КБК платежу 14060100) як сума невідшкодованого бюджетного відшкодування податку на додану вартість в сумі 29367,78 грн. на бюджетний рахунок №UA74899980313090167000005339 з екологічного податку, який справляється за викиди в атмосферне повітря двоокису вуглецю стаціонарними джерелами забруднення (КБК 19011000), надано не було.
Управління державної казначейської служби України у м. Слов`янську Донецької області  листом №03-42-08/1568 від 26.10.2021р. повідомив про те, що висновок від 17.11.2020р.№1 про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені було повернуто до Головного управління ДПС у Донецькій області без виконання, оскільки наданий висновок оформлений відповідно до Порядку від 15.12.2015р. №1146, який втратив чинність.
Отже, на час прийняття державним виконавцем оскаржуваного рішення боржник не виконав судове рішення.
Інших доказів щодо здійснення позивачем дій направлених на виконання рішення суду матеріали справи не містять.
З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що позивачем не доведено наявності поважних причин, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що державний виконавець правомірно наклав штраф на боржника за невиконання судового рішення, є правильним.
Колегія суддів вважає, що зміна механізму відшкодування податку на додану вартість не може позбавляти встановленого судом права Товариства з обмеженою відповідальністю «Русоль - Україна» на бюджетне відшкодування податку на додану вартість та перерахування цих сум узгодженого невідшкодованого бюджетного відшкодування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України, та обов`язку відповідача щодо виконання судового рішення.
Європейський суд з прав людини зазначав, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою та другою стадіями одного процесу (рішення у справі «Крутько проти України»). Виконання судових рішень є невід`ємною частиною «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»).
Також Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував, що у разі, якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справах «Піалопулос та інші проти Греції», «Юрій Миколайович Іванов проти України», «Горнсбі проти Греції»).
На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.
Керуючись статтями 271, 272, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

                                                        ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі №200/2831/21-а - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2021 року у справі № 200/2831/21-а – залишити без змін.
Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 30 листопада 2021 року.
Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 30 листопада 2021 року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 30 листопада 2021 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя:                                                                                            Т.Г. Гаврищук

Судді:                                                                                                                  А.А. Блохін

                                                                                                                            А.В. Гайдар