П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/13940/20 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Липа Володимир Анатолійович   
Суддя-доповідач -  Ватаманюк Р.В.   
11 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Ватаманюка Р.В. 
суддів:  Драчук Т. О.  Полотнянка Ю.П. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держспоживслужби в Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держспоживслужби в Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, 
В С Т А Н О В И В :
І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ
Позивач 21.08.2020 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду  в якому просив: 
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 10.08.2020 №28;
- стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області на користь позивача ФОП ОСОБА_1 понесені судові витрати в тому числі судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу.
ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду  від 24.05.2021 позов задоволено повністю.
Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 10.08.2020 № 28.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області на користь ФОП  ОСОБА_1 840,60 грн сплаченого судового збору.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області на користь позивача ФОП ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9600,00 грн.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку про передчасність накладення відповідачем на позивача стягнення, оскільки інформація про постачальника за ланцюгом постачання, а саме ТОВ "Агросервіс+" була доведена до відома органу ринкового нагляду.
Крім того іграшка "CLUB CHIC" згідно товарної документації була придбана позивачем у ТОВ "Агросервіс+" до моменту набрання чинності Законом № 367, а тому вимагати надання, документів, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори), відповідач не мав права.
ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. 
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що видаткова накладна №207 від 27.12.2019 та касовий ордер не можна вважати належним доказом, який надає можливість встановити іншого суб`єкта в ланцюгу постачання. Крім того відповідач вказує на помилкове застосування судом першої інстанції ст. 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано, що наданій комерційній пропозиції №207 від 27.12.2019 та накладній №207 від 27.12.2019 наявний товар "кукла РЕТ с длинними волосами в кор. 20х14х5см. 01911А (120)"; Артикул -01911А; Кількість – 6 шт.
Дані іграшки в кількості шість штук поставляються в одній коробці. Тому, набір із шести штук продається під артикулом № 01911А, що і зазначено в накладній. А кожна окрема іграшка з даного набору продається під артикулом №0.01910. 
Стосовно посилання відповідача на перебування постачальника іграшки в стадії припинення позивач вказує на те, що він не зобов`язаний перевіряти статус особи контрагента перед укладання угоди.
Таким чином надані документи підтверджують наявність іншого суб`єкта в ланцюгу постачання відповідного товару.
Також позивачем вказано, що вказана іграшка згідно товарної документації була придбана позивачем у ТОВ "Агросервіс +" до моменту набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо зменшення тиску на бізнес з боку органів ринкового нагляду" № 367 від 12.12.2019, який, в свою чергу, набув чинності 26.03.2020.
Крім того у відзиві на апеляційну скаргу позивач просить стягнути понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу.
V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалою суду від 12.07.2021 відкрито апеляційне провадження у справі.
Ухвалою суду від 02.09.2021 справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 06.10.2021.
Згідно з п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обгрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України.
VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
30.07.2020 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Житомирській області видано наказ "Про проведення позапланової перевірки у ФОП ОСОБА_1 " № 1591-ОД на виконання ст. 11, ст.15, ст.23, ст.231, ст. 24, ст.25 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та на підставі доручення Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту прав споживачів від 24.07.2020 № 15.1-6/2/10987 за матеріалами акту перевірки характеристик продукції від 07.07.2020 №015 проведеної ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області у ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 у термін з 30.07.2020 по 05.08.2020.
На підставі наказу №1591-ОД від 30.07.2020 видано направлення №269 від 30.07.2020 на проведення позапланової перевірки щодо дотримання вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
У період з 30.07.2020 по 05.08.2020 посадовими особами позивача проведено перевірку характеристик продукції, предмет перевірки: іграшка "CLUB СНІК", артикул N0.01910, штриховий код:6912019019109, торгова марка, дата виготовлення - не зазначено, відповідно вимог Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та інших нормативно-правових актів.
05.08.2020 за результатами перевірки спеціалістами Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області було складено Акт перевірки характеристик продукції №022, в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 порушила норми ст.1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчових продуктів", п.п.9, 10, 11, 19, 20, 27, 38, 44, 45, 48 Технічного регламенту безпечності іграшок, затвердженого постановою КМУ від 28.02.2018 № 151, ст. 25 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", а саме: іграшка "CLUB СНІК", артикул N0.01910, штриховий код:6912019019109 на етикетці та пакуванні якої не нанесено знак відповідності технічних регламентів; відсутня супроводжувальна інформація стосовно найменування та адресних даних виробника, імпортера; не зазначені позначення типу, номера партії, серійного номера чи моделі або іншого елемента, не вказано торгівельну марку, відсутнє супроводження іграшки інструкціями та інформацією щодо безпечності згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.
05.08.2020 за результатами перевірки складено протокол № 012 про виявлені порушення вимог Закону України "Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" та Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції".
10.08.2020 ГУ Держпродспоживслужби в Житомирській області винесена постанова про накладення штрафу № 28 у розмірі 51 000 грн. на ФОП ОСОБА_1 за порушення вимог п.2 ч.2 ст.44 Закону України "Про ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".
Вважаючи вказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним позовом.
VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Відповідно ч.ч.1-2 ст.10 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" від 02.12.2010 № 2735-VI (далі – Закон № 2735-VI) ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.
Пунктом 4 ч.1 ст.11 Закону № 2735-VI вказано, що з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності, крім іншого, проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).
Згідно ч.1 ст.23 Закону № 2735-VI під час перевірок характеристик продукції проводяться документальні перевірки, у разі необхідності - обстеження зразків продукції, а за наявності підстав вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, - відбір та експертиза (випробування) зразків продукції.
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону № 2735-VI під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).
Під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених підпунктом "б" пункту 2 частини першої цієї статті, об`єктом перевірки є документи, що містять інформацію про походження продукції, яка є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам, та її подальший обіг (договори, товарно-супровідна документація тощо). Якщо розповсюджувач протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку не надав йому зазначені документи, такий розповсюджувач вважається особою, що ввела цю продукцію в обіг. Під час перевірки характеристик продукції на підставі, визначеній в абзаці третьому підпункту "б" пункту 2 частини першої цієї статті, орган ринкового нагляду також проводить перевірку умов зберігання відповідної продукції (частина 3 статті 24 Закону №2735-VI).
Частиною 7 статті 8 Закону № 2735-VI встановлено, що у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду, для цілей цього Закону особою, що ввела таку продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом строку проведення перевірки не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію.
Частина 1 ст. 44 Закону №2735-VI визначає, що суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність.
Згідно п. 2 ч. 2 ст. 44 Закону №2735-VI до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів, - у розмірі від п`ятисот до тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Диспозиція норми пункту 2 частини другої статті 44 Закону №2735-VI передбачає можливість накладення штрафної санкції виключно до особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг.
При цьому, у розумінні статті 1 Закону України "Про технічні регламенти та оцінку відповідності", введенням в обіг вважається надання продукції на ринку України в перший раз, тобто, зокрема, внаслідок платного постачання продукції на підставі, в тому числі, договорів купівлі-продажу, поставки тощо, які передбачають передачу права власності на такі товари для розповсюдження на ринку України в процесі здійснення господарської діяльності.
Для цілей же Закону №2735-VI, як це передбачено частиною сьомою статті 8 цього Закону, особою, що ввела продукцію в обіг, вважається кожен суб`єкт господарювання в ланцюгу постачання відповідної продукції, який протягом узгодженого з органом ринкового нагляду строку (терміну) не надав документацію, що дає змогу встановити найменування та місцезнаходження виробника або особи, яка поставила суб`єкту господарювання цю продукцію, у разі якщо виробник продукції не може бути ідентифікований органом ринкового нагляду.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 20.09.2021 у справі № 815/390/18.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач повідомляв відповідача про ланцюг постачання, тобто послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечували постачання продукції (іграшки "CLUB CHIC") від виробника до споживача (користувача), шляхом надання підтверджуючих документів: комерційної пропозиції №207 від 27.12.2019, накладної №207 від 27.12.2019, квитанції до прибуткового касового ордеру №164 від 27.12.2019, а тому позивач не може вважатись особою, що ввела таку продукцію в обіг.
Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про передчасність накладення відповідачем на позивача стягнення, оскільки інформація про постачальника за ланцюгом постачання, а саме ТОВ "Агросервіс+" була доведена до відома органу ринкового нагляду.
Щодо застосування частини 7 статті 23 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 7 ст. 23 Закону №2735-VI під час перевірки характеристик продукції у випадках, передбачених цим Законом, перевірці підлягають документи (їх копії) та інформація, серед іншого, документи, що дають змогу відстежити походження відповідної продукції та її подальший обіг (товарно-супровідна документація або договори).
Відповідно до абзацу 2 вказаної норми Закону орган ринкового нагляду має право вимагати надання таких документів лише в обсязі, що необхідний для встановлення ланцюга постачання продукції.
Разом з тим, зазначений абзац статті 7 Закону №2735-VI був введений в дію після прийняття Закону "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо зменшення тиску на бізнес з боку органів ринкового нагляду" № 367 від 12.12.2019, який, в свою чергу, набув чинності 26.03.2020.
Таким чином, судом першої інстанції вірно зауважено, що згадувана іграшка "CLUB CHIC" згідно товарної документації була придбана позивачем у ТОВ "Агросервіс+" до моменту набрання чинності Законом № 367.
При цьому посилання скаржника на ст. 8 Закону №2735-VI відповідно до якої суб`єкти господарювання зобов`язані надавати на запит органів ринкового нагляду документацію, що дає змогу ідентифікувати: 1) суб`єкта господарювання, який поставив їм продукцію; 2) суб`єкта господарювання, якому вони поставили продукцію є безпідставними, оскільки позивачем надано перевіряючому органу наявні документи, які дають можливість встановити послідовність суб`єктів господарювання, які забезпечували постачання продукції від виробника до споживача (користувача),
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позову шляхом визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області від 10.08.2020 № 28.
Щодо висновку суду першої інстанції в частині вирішення питання розподілу судових витрат, а саме стягнення судового збору та витрат на професійну правничу допомогу колегія суддів зазначає, що відповідач не навів аргументів, щодо незаконності вирішення питання розподілу судових витрат, хоча в силу закону обов`язок щодо доказування покладається саме на відповідача, при цьому, суд апеляційної інстанції перевірив законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення на користь ФОП   ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу та судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області.
VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.  
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Разом з тим у  відзиві на апеляційну скаргу позивач просить стягнути на його користь понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу надану в суді апеляційної інстанції в сумі 6200 грн.
Стосовно такого клопотання колегія суддів зазначає наступне.
Статтею 132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАС України).
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАС України).
Частиною 4 ст. 134 КАС України визначено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених витрат у справі до відзиву на апеляційну скаргу позивачем надано: додаткову угоду №1 до Договору від 11.08.2020 про представництво та надання правової (правничої) допомоги від 05.08.2021, орієнтовний перелік послуг, що надаватимуться за Договором від 05.08.2021, квитанцію №7113658 від 13.08.2021 щодо здійснення касової операції на суму 6200 грн, ордер серії ЖТ № 099836 та свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльність №572.
Згідно орієнтовного переліку послуг, що надаватимуться за Договором про представництво та надання правової (правничої) допомоги від 11.08.2020 та додатковою угодою №1 від 05.08.2021 адвокатом надано такі послуги:
- консультація клієнта (з вивченням апеляційної скарги на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 по справі №240/13940/20) – 1 година – 1000 грн;
- складання відзиву на апеляційну скаргу від 17.06.2021 по справі №240/13940/20 – 4 години – 4000 грн;
- представництво клієнта в суді апеляційної інстанції (не менше одного судодня) та/або направлення заяв, клопотань, додаткових пояснень/доказів – 1 судодень – 1200 грн.
Всього 6200 грн.
Положеннями ч.5 ст.134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Колегія суддів зазначає, що дана справа згідно положень статей 4, 12, 258, 262 КАС України є справою незначної складності, з невеликим обсягом досліджуваних доказів, яка розглядається судом в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними матеріалами у справі.
Крім того викладені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу твердження фактично дублюють позов та рішення суду першої інстанції.
За таких обставин вартість наданих адвокатом послуг у вигляді консультації клієнта – 1000 грн,  складання відзиву на апеляційну скаргу – 4000 грн, направлення відзиву на апеляційну скаргу – 1200 грн, всього 6200 грн, є значно завищеною та підлягає стягненню частково, в розмірі 3100 грн.
Отже враховуючи співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із незначною складністю справи, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), колегія суддів дійшла висновку, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6200 грн., підлягає частковому задоволенню у розмірі 3100 грн.
Відповідно до ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Держспоживслужби в Житомирській області залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 24 травня 2021 року - без змін.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Житомирській області (код ЄДРПОУ 40346926, вул. Гагаріна, 55, м. Житомир, 10002) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3100,00 грн (три тисячі сто гривень).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
          
Головуючий	 	 	Ватаманюк Р.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Драчук Т. О.