ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2021 р.	Справа № 480/9505/20	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Жигилія С.П.,
Суддів: Присяжнюк О.В. ,  Перцової Т.С. ,
за участю секретаря судового засідання Севастьянової А.Ю.
представників сторін: позивача - Шкриль Л.Г.; відповідача - Савченко С.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 (суддя: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 26.04.2021) по справі № 480/9505/20
за позовом          Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест 2011"  
до          Головного управління ДПС у Сумській області                  
про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень,
ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест 2011" (далі по тексту – позивач, ТОВ “Довіра-Інвест 2011”) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі по тексту – відповідач, ГУ ДПС у Сумській області), в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000230709 від 18.09.2020;
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № 0000220709 від 18.09.2020.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправним та підлягають скасуванню, оскільки у квітні 2020 року від`ємне значення між сумою податкового зобов`язання по податку на додану вартість та сумою податкового кредиту, а також сума податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до бюджету, були визначені на підставі реально здійснених господарських операцій, підтверджених належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку, які надавались відповідачу під час проведення перевірки. Вказує, що висновки ГУ ДПС у Сумській області про порушення податкового законодавства у зв`язку з використанням не у господарській діяльності ТМЦ (шин), придбаних у ТОВ “Халбрей” та ТОВ “ТД “Агро Лідер” у листопаді 2018 року, на думку позивача, є необґрунтованими у зв`язку з тим, що перевіркою охоплювався лише квітень 2020 року, а вказані операції здійснювались у 2018 році, тобто, періоді, який не підлягав перевірці. Також, позивач зауважив на тому, що придбані шини були передані на зберігання та в подальшому використані у господарській діяльності. Господарські операції з ТОВ “Халбрей” та ТОВ “ТД “Агро Лідер” по придбанню шин, були предметом дослідження у справі № 480/859/20, за результатом розгляду якої, визнані такими, що не суперечать нормам чинного законодавства і мають реальний характер. Крім того, стосовно господарської операції з ТОВ “Віннер агро сервіс” позивач зазначив, що вказана операція по придбанню авто компресора кондиціонера 12v є реальною та направленою на настання наслідків, обумовлених нею, що підтверджуються належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку: рахунком на оплату, видатковою накладною, актом надання послуг, податковою накладною та документами про оплату. Вказує, всі суми податку, які підлягали сплаті у зв`язку з придбанням товарів, були підтверджені податковими накладними, зареєстрованими у Єдиному реєстрі податкових накладних, у зв`язку з чим, підлягають включенню до складу податкового кредиту.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 по справі № 480/9505/20 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень – задоволено.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000230709 від 18.09.2020.
Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення №0000220709 від 18.09.2020.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Сумській області (40009, м. Суми, вул. Іллінська, 13, код ЄДРПОУ ВП 43995469) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест" (42530, Сумська область, Липоводолинський район, с. Потопиха, вул. Центральна, 18, код ЄДРПОУ 36278578) витрати на оплату судового збору в сумі 6 347 (шість тисяч триста сорок сім) грн. 61 коп.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його прийняття з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 по справі № 480/9505/20 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки акту перевірки № 476/18-28-05-05-18/36278578/34 від 17.08.2020 про порушення позивачем пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту “а” пункту 198.1, пункту 198.3, підпункту “г” пункту 198.5, п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України є обґрунтованими.
Вказує, що за результатами аналізу даних ЄРПН, податкової звітності та попередньої перевірки (акт № 344/18-28-05-05-20/36278578/36 від 21.12.2019) з`ясовано, що ТОВ “Довіра-Інвест 2011” у листопаді 2018 року здійснено придбання товару (шин) у ТОВ “Халбрей” та ТОВ “ТД Агро Лідер” у значних обсягах. Зазначає, що згідно з даними ЄРПН, станом на дату проведення перевірки, подальшу реалізацію згаданих шин не встановлено. Не надані були і документи щодо їх використання у господарській діяльності, їх списання чи вибуття. Крім того, вказує, що, відповідно до актів приймання-передачі, на відповідальне зберігання було передано 134 шини, а згідно з наданими інвентаризаційними описами, встановлена наявність 110 шин, тобто, відхилення складає 24 шини. Враховуючи зазначене, перевіркою не встановлено наявність шин на балансі ТОВ “Довіра-Інвест 2011” та документально не підтверджено використання їх у господарській діяльності, що свідчить про заниження податкового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 333 372, 00 грн..
          Стосовно придбання у ТОВ “Віннер агро сервіс” автокомпресора кондиціонера 12v, відповідач вказує, що ця господарська операція є нереальною та не направленою на настання правових наслідків, обумовлених нею, оскільки перевіркою не встановлений факт (джерело) законного введення в обіг цього товару, не надані відомості щодо матеріально відповідальної особи, яка отримувала товар, не надані сертифікати якості, а також не надані документи щодо необхідності заміни автокомпресора кондиціонера 12v на транспортному засобі позивача. Таким чином, вважає, що позивачем на порушення вимог пп. «а» п. 198.1, п.198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України із змінами та доповненнями завищено податковий кредит з податку на додану вартість на загальну суму 3533 грн..
          За таких обставин, ГУ ДПС у Сумській області оскаржувані податкові повідомлення-рішення вважає правомірними, а позовні вимоги – необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 
Позивач, у надісланому відзиві на апеляційну скаргу, з викладених підстав, просив суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Довіра-Інвест 2011" (код ЄДРПОУ 36278578) зареєстровано суб`єктом господарювання та перебуває на обліку а Головному управлінні ДПС у Сумській області.
Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу № 761 від 03.08.2020 та направлень №№ 880, 881 від 03.08.2020, посадовими особами ГУ ДПС у Сумській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ “Довіра-Інвест 2011” з питань дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2020 року.
За результатами перевірки, 17.08.2020 контролюючим органом складений акт № 476/18-28-05-05-18/36278578/34, відповідно до якого позивачем порушено вимоги пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 188.1 статті 188, підпункту “а” пункту 198.1, пункту 198.3, підпункту “г” пункту 198.5, п. 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду на загальну суму 164 368, 00 грн. та заниження податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, в сумі 172 537, 00 грн. за квітень 2020 року (т. 1, а.с. 27-53). 
За змістом акту перевірки, висновків про порушення податкового законодавства ГУ ДПС у Сумській області дійшло, зокрема, у зв`язку з непідтвердженням наявності на балансі та фактично придбаних у листопаді 2018 року шин у ТОВ “Халбрей” та ТОВ “ТД Агро Лідер” в загальній кількості 134 штуки, а також непідтвердженням використання цих шин у господарській діяльності. 
Крім того, відповідачем зроблений висновок про нереальність господарської операції з ТОВ “Віннер Агро Сервіс” по придбанню автокомпресора кондиціонера 12v, ремонту кондиціонера та його заправки, у зв`язку з невстановленням факту (джерела) законного введення в обіг цього товару, ненаданням відомостей щодо матеріально відповідальної особи, яка отримувала товар, ненаданням сертифікатів якості, а також документів, щодо необхідності заміни авто компресора кондиціонера 12 v на транспортному засобі позивача.
На підставі вказаних висновків, 18.09.2020 ГУ ДПС у Сумській області прийняті податкове повідомлення-рішення № 0000220709 про зменшення від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 164 368, 00 грн. та податкове повідомлення-рішення № 0000230709 про збільшення грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 258 805, 50 грн., з яких: 172 537, 00 грн. - основний платіж, 86 268, 50 грн. - штрафні (фінансові) санкції (т. 1, а.с. 63-65).
          Не погоджуючись з указаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ “Довіра-Інвест 2011” оскаржило їх в адміністративному порядку, втім, рішенням ДПС України № 33581/6/99-00-06-02-07/06 від 26.11.2020, згадана скарга залишена без задоволення, а податкові повідомлення-рішення – без змін (т. 1, а.с. 66-81).
          Не погоджуючись з указаними податковими повідомленнями-рішеннями, ТОВ “Довіра-Інвест 2011” звернулось до суду з даним адміністративним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості. 
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, визначаються Податковим кодексом України.
Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Згідно з пунктом 44.2 статті 44 Податкового кодексу України, платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.
Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг.
Пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України встановлює норму, згідно якої податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно підпунктів 200.1, 200.2, 200.4 статті 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Згідно з положеннями частин 1, 3 статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.
Відповідно до вимог статті 4 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", одним із принципів бухгалтерського обліку є превалювання суті над формою, тобто операції обліковуються відповідно до їх суті, а не лише з урахуванням юридичної форми. Таким чином, господарська операція, яка не відбулась, не може бути об`єктом оподаткування.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами. Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції. Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування об`єкту оподаткування податком на прибуток та податкового кредиту.
Такий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 07.04.2020 по справі № 820/2665/16.
Так, обґрунтовуючи правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, ГУ ДПС у Сумській області стверджує про порушення податкового законодавства ТОВ “Довіра-Інвест 2011” внаслідок відображення у податковому обліку господарських операцій з ТОВ “Халбрей”, ТОВ “ТД Агро Лідер” та ТОВ “Вінер агро сервіс”, зокрема, формування податкового кредиту по цим операціям та, як наслідок – від`ємного значення суми податку на додану вартість. 
Разом з тим, як встановлено з матеріалів справи, між позивачем та ТОВ “Халбрей” укладено договір поставки № 0312/4 від 26.11.2018 (т. 1, а.с. 188), відповідно до якого останнє зобов`язувалось передати у власність ТОВ “Довіра-Інвест 2011” шини (надалі – товар) в асортименті.
На підтвердження виконання умов укладеного договору, позивач надав видаткові накладні № 7 від 30.11.2018, №6 від 28.11.2018 та № 7 від 29.11.2018. На суму придбаного товару, були виписані податкові накладні № 88 від 30.11.2018, № 87 від 30.11.2018, № 83 від 28.11.2018, № 82 від 28.11.2018, № 86 від 29.11.2018, № 85 від 29.11.2018 та № 84 від 29.11.2018, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у листопаді 2018 року. При цьому, будь-яких рішень щодо зупинення реєстрації чи відмови у реєстрації вказаних податкових накладних контролюючим органом не приймалось (а.с. 190-203).
Суму податку на додану вартість по вказаним податковим накладним у розмірі 248 780, 00 грн. ТОВ “Довіра-Інвест 2011” включено до податкового кредиту у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року.
Транспортування вказаного товару здійснювалось власним транспортом, а саме: автомобілем КАМАЗ 4543К номерний знак НОМЕР_1 , що відображено у Додатку 2 до акту перевірки та підтверджується подорожніми листами № 000006 від 28.11.2018 та № 000007 від 29.11.2018 (т. 1, а.с. 204-209).
Також, з матеріалів справи вбачається, що згідно з договором поставки № 0312/3 від 26.11.2018, ТОВ “Довіра-Інвест 2011” придбало у ТОВ “ТД Агро Лідер” шини (надалі – товар) в асортименті, про що складена видаткова накладна № 13 від 30.11.2018. На суму придбаного товару виписані податкові накладні № 70 від 30.11.2018 та № 71 від 30.11.2018, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних у листопаді 2018 року. При цьому, рішення щодо зупинення реєстрації чи відмови у реєстрації згаданих податкових накладних контролюючим органом не приймалось. 
Суму податку на додану вартість за вказаними податковими накладними у сумі 84 592, 00 грн. ТОВ “Довіра-Інвест 2011” включено до податкового кредиту у податковій декларації з податку на додану вартість за листопад 2018 року.
Транспортування придбаних шин здійснювалось власним транспортом ТОВ “Довіра-Інвест 2011”, а саме: автомобілем КАМАЗ 4543К номерний знак НОМЕР_1 , що відображено у Додатку 2 до акту перевірки та підтверджується подорожнім листом № 000008 від 30.11.2018. Придбаний товар позивачем було передано на зберігання ТОВ “Украпрод - 2017”.
Придбаний товар ТОВ “Довіра-Інвест 2011” передало на зберігання ТОВ “Украпрод - 2017” відповідно до договору про надання послуг відповідального зберігання № 6 від 28.11.2018, про що складені акти приймання-передачі майна № 1 від 28.11.2018 та № 2 від 29.11.2018, № 3, № 4 від 30.11.2018 (т. 1, а.с. 210-216).
Колегія суддів приймає до уваги те, що право позивача на відображення зазначених господарських операцій у податковому обліку та правомірність формування по ним податкового кредиту були предметом дослідження у справі № 480/859/20, за результатами розгляду якої суд дійшов висновку про реальність господарських операцій з ТОВ “Халбрей” та ТОВ “ТД Агро Лідер”, направлення цих операцій на настання наслідків, обумовлених ними та їх підтвердження належним чином складеними первинними документами бухгалтерського обліку.
Крім того, колегія суддів враховує, що за змістом накладних, актів приймання-передачі та актів списання, передані на зберігання ТОВ “Украпрод - 2017” шини протягом 2020 року були повернені ТОВ “Довіра-Інвест 2011” та використані у господарській діяльності (т. 1, а.с. 237-239; т. 2, а.с. 4-32).  
За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про необґрунтованість доводів ГУ ДПС у Сумській області в частині порушення податкового законодавства при формуванні показників податкової звітності з податку на додану вартість у квітні 2020 року у зв`язку зі здійсненням у листопаді 2018 року господарських операцій по придбанню шин у ТОВ “Халбрей” та ТОВ “ТД Агро Лідер”.
Щодо господарської операції з ТОВ “Віннер агро сервіс” по придбанню авто компресора кондиціонера 12v, наданню послуг по ремонту кондиціонеру та його заправці, колегія суддів зазначає, що її здійснення підтверджується рахунком на оплату № 29 від 09.04.2020, видатковою накладною № 21 від 10.04.2020, актом надання послуг № 22 від 10.04.2020 та платіжним дорученням № 291 від 10.04.2020 (т. 2, а.с. 42-45). 
На суму придбаного товару та наданих послуг була виписана податкова накладна № 8 від 10.04.2020, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних у квітні 2020 року, і рішень щодо зупинення реєстрації чи відмови у її реєстрації якої контролюючим органом не приймалося.
На переконання колегії суддів, невстановлення ГУ ДПС у Сумській області факту (джерела) законного введення в обіг автокомпресора кондиціонера 12 v, відсутність відомостей щодо матеріально відповідальної особи, яка отримувала товар, ненадання сертифіката якості і т.п., не може беззаперечно свідчити про відсутність у ТОВ “Довіра-Інвест 2011” права на відображення згаданої господарської операції у податковому обліку в квітні 2020 року. 
Колегія суддів наголошує, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків чи умови для отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи визнання понесених витрат.
Крім того, чинним законодавством не передбачено кількісного показника щодо наявності трудових ресурсів, зареєстрованих власних основних фондів, виробничих потужностей, транспортних засобів, сировини та матеріалів, що була б достатньою для фізичної та технічної можливості виконання умов наведених договорів.
Також колегія суддів зазначає, що відсутність сертифікатів якості або інших документів, що свідчили б про якість та походження придбаних товарів, не свідчить про відсутність документів первинного бухгалтерського чи податкового обліку, зберігання яких є обов`язковим для платника податку. Наявність або відсутність сертифікатів якості або відповідності при поставці товарів має значення виключно для подальшої їх реалізації, а тому така обставина не може впливати на оподаткування спірних операцій.
Проаналізувавши в сукупності всі наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що операції позивача із ТОВ “Халбрей”, ТОВ “ТД Агро Лідер” та ТОВ “Віннер агро сервіс” мали реальний характер, підтверджені належними та допустимими первинними документами, на підставі яких відбувся рух активів у процесі господарської діяльності, а доводи, що наведені в акті перевірки не є достатніми для притягнення позивача до фінансової відповідальності, оскільки не є належними та допустимими доказами порушення позивачем приписів податкового законодавства.
Частина друга статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем в ході судового розгляду справи належним чином не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень від 18.09.2020 №0000230709 та №0000220709.
Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та, враховуючи вищенаведені норми законодавства, якими урегульовано спірні відносини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні податкові повідомлення рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги ТОВ "Довіра-Інвест 2011" - задоволенню.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Сумській області  залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.04.2021 по справі № 480/9505/20  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		С.П. Жигилій	
Судді	   	О.В. Присяжнюк    Т.С. Перцова   	
Повний текст постанови складено  09.11.2021 року