ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/11/21

Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)
суддів: Антоніка С.Г., Іванова О.Г.
при секретарі судового засідання Радіновський Р.Л.

Учасники процесу не з`явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аверс-Трейд" на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 (повний текст складено та підписано 03.06.2021р. суддя Науменко А.О.) у справі №908/11/21

за позовом: Концерну "Міські теплові мережі", ідентифікаційний код юридичної особи 32121458 (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а)
до відповідача: Приватного підприємства "Аверс-Трейд", ідентифікаційний код юридичної особи 24909382 (69014, м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 54)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Запоріжжя", ідентифікаційний код юридичної особи 41279924 (69035, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 131 - в)
про стягнення 358 621 грн 14 коп. 

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та рішення суду першої інстанції:

Концерн "Міські теплові мережі" звернувся до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою № 62/юр від 23.12.2020 про стягнення з Приватного підприємства "Аверс-Трейд" основного боргу за поставлену теплову енергію в сумі 358 621 грн. 14 коп.
Рішенням Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 у справі №908/11/21 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Аверс-Трейд" на користь Концерну "Міські теплові мережі" суму основного боргу у розмірі 153 036 грн. 53 коп., судовий збір у розмірі 2 295 грн. 55 коп. В стягненні суми основного боргу у розмірі 205 584 грн. 61 коп., судового збору у розмірі 3 083 грн. 77 коп. відмовлено.

Підстави, з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи апеляційної скарги:

Не погодившись з вказаним рішенням, Приватне підприємство "Аверс-Трейд" подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Узагальнення доводів апеляційної скарги:

Апеляційна скарга обгрунтована наступним:
- судом не було враховано той факт, що приміщення відповідача не е відключеним від системи централізованого опалення самовільно. В матеріалах справи містяться належні докази, якими цей факт встановлюється. Зважаючи на неможливість відключення від централізованої системи опалення вже відключеного від такої системи приміщення, суд дійшов передчасних та безпідставних висновків про самовільність відключення відповідачем свого приміщення від централізованої системи опалення.
- В жодному акті, складеному позивачем, останнім не зазначалося про наявність опалювальних приладів в приміщенні відповідача, які були б підключені до системи централізованого опалення будинку. Всі обстеження представники позивача проводили самостійно, без попередження та будь-якого погодження з боку відповідача, за його відсутності. Зі змісту цих актів вбачається, що представникам позивача не вдавалося за можливе обстежувати всі кімнати приміщення відповідача. За таких обставин, враховуючи відсутність уповноважених представників відповідача при складенні цих актів, та відсутність будь-яких повідомлень з боку позивача про проведення обстежень належного йому приміщення, акти, складені відповідачем в односторонньому порядку, не є належними та достовірними доказами.
- жоден акт приймання- передачі теплової енергії, наявний в матеріалах справи, не підписувався з боку відповідача. Більш того, відповідач неодноразово у відповідь на листи-претензії. листи-вимоги. рахунки, акти приймання-передачі теплової енергії, акти звірки взаємних розрахунків, отримані від позивача, направляв на адресу останнього листи з обґрунтованими запереченнями вих. № 42 від 2t.05.2016. № 9 від 20.02.2017. № 15 від 24.04.2017, № 18 від 16.06.2017, № 81 від 05.03.2018, № 83 від 03.04.2018, № 88 від 17.05.2018, № 90 від 25.05.2018, № 110 від 15.11.2018, 133 від 05.03.2019, 136 від 22.03.2019, №139 від 24.04.2019, 145 від 28.05.2019 (т. 1, а.с. 235-250, т. 2, а.с 1-21). 
- в жодному випадку позивачем не проводилися нарахування в установленому законодавством порядку ні з використанням Методики № 359. ні з використанням Методики № 315.
- місця загального користування (сходова клітина IV пл.12.1 кв.м.. сходова клітина II пл. 18.1 кв.м. тамбур II пл. 6.1 кв.м.) не є приватною власністю відповідача, оскільки не входять до переліку приміщень, які входять до складу 3/25 чкстин будівлі літ. А-4. що знаходяться по вулиці Червоногвардійській в м. Запоріжжі в будинку № 48.
- повноваження осіб («Гуртожиток». ТОВ «Будсервіс». ТОВ «Аверс». ТОВ «Ідея», ТОВ «Метраж»), зазначених в протоколі, які взяли участь у зборах співвласників, є нічим не підтвердженим, а особи, які дійсно є власниками приміщень в будівлі літ. А-4. розташованої за адресою: Запорізька обл. м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 48. участі в зборах співвласників не брали (крім ФОП Гулак Віктор Іванович та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гамаліта»).
Відповідач не приймав участі в жодних зборах з приводу питання, яке зазначається в протоколі, як і не був повідомлений про проведення таких зборів. Відповідачу невідомо, чи відбувалося проведення зборів взагалі.
- приміщення відповідача від`єднане від централізованої системи опалення задовго до придбання відповідачем даного приміщення, в ньому улаштована індивідуальна електрична система опалення, а в матеріалах справи відстні належні та допустимі докази того, що встановлення індивідуальної електричноїі системи опалення в приміщенні за відсутності підключення до централізованої системи опалення призвело до порушення санітарно-гігієнічних умов даного приміщення і,суміжних приміщень, а також на технічний стан будинку в цілому, тим самим порушуючи права інших мешканців будинку.
- сторони в належній формі досягли згоди і щодо ціни договору.
Також, сторонами була досягнута згода щодо іншої істотної умови Договору - строку дії.

Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі:

У відзиві на апеляційну скаргу Концерн "Міські теплові мережі" вказує, що:
- відповідно до постанови Вищого господарського суду України по справі № 908/358/14 від 05.03.2015 p., яким рішення Господарського суду Запорізької області № 908/358/14 від 26.03.2014 р. залишено без змін з ПП «Аверс-Трейд» було стягнуто на Користь «Концерну міські теплові мережі» суму заборгованості за спожиту теплову енергію, яку Відповідачем було самостійно сплачено, що підтверджується банківськими виписками.
Відповідачем було сплачено суму заборгованості за послуги з теплопостачання у повному обсязі також за рішенням Господарського суду Запорізької області № 908/6120/14 від 17.02.2015 р.
- помилковим є посилання Відповідача на «Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затверджений Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 4 від 22.11.2005 р. зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 09.12.2005 за №1478/11758 без внесених до нього змін наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 № 169, оскільки нежитлові приміщення не були від`єднані від системи централізованого опалення у 2005 році, про що свідчать укладені між Концерном «МТМ» та ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Запоріжсільбуд» договори, предметом яких був відпуск теплової енергії в гарячій воді до нежитлових приміщень, пізніше придбаних Відповідачем.
- висновки Відповідача, що «попередні власники нежитлового приміщення, яке на сьогоднішній день належить Відповідачу, користувалися автономним електричним опаленням» є жодним чином не підтвердженими та такими, що не відповідають дійсним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи.
- оскільки на будинку, в якому знаходиться нежитлове приміщення Відповідача встановлено прилад комерційного обліку, його показання враховуються при здійсненні нарахувань за використану теплову енергію. 
- Відповідачем при розгляді у суді справ № 908/358/14 та № 908/6120/14 не було надано Договору підряду, на який посилається Відповідач у апеляційній скарзі, а також жодних актів перевірки готовності до опалювальних сезонів Відповідачем не було надано до матеріалів зазначених справ.
- висновки Відповідача про те, що Позивач не здійснював реєстрацію податкових накладних є невмотивованими.
- як зазначено у договорі міни від 07.09.2009 p., місця загального користування перейшли у приватну власність Відповідачу та нарахування проводяться за площею вказаною у договорі міни.
- Позивачем було вірно зазначено площу приміщень за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, буд. 48, оскільки вказана інформація не суперечить відомостям з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
- обов`язковою умовою Договору є саме відпуск теплової енергії в гарячій воді. Як вбачається з проколу розбіжностей (п. 1.3). на який посилається Відповідач, ним зазначено, що «нежитлові приміщення за № V у буд. 48 по вул. Перша Ливарна в м. Запоріжжя, належні Споживачу, на законних підставах від`єднані від системи теплопостачання (централізованих систем опалення та гарячого водопостачання)».
Договором укладеним з протоколом розбіжностей в редакції Відповідача взагалі не передбачено такого поняття, як «купівля-продаж теплової енергії». Виходячи з цього, можна зробити висновок, що Договір, на який посилається Відповідач є не укладеним, оскільки повністю змінено предмет Договору.

Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді:

Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 19.07.2021 поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Приватного підприємства "Аверс-Трейд" на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 у справі №908/11/21. Розгляд справи призначено у судовому засіданні на 30.08.2021 о 12:40 годин.
У зв`язку з перебуванням у відпустці судді Подобєда І.М. на підставі розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату суду №2572/21 від 30.08.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Рішенням ВРП №1791/0/15-21 від 05.08.2021р. ОСОБА_1 звільнено з посади судді Центрального апеляційного господарського суду у зв`язку з поданням заяви про відставку, у зв`язку з чим, на підставі розпорядження виконуючого обов`язки керівника апарату суду №2571/21 від 30.08.2021, проведено повторний автоматизований розподіл справи.
Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 визначено колегію суддів у складі: головуючого судді Дарміна М.О. (доповідач), суддів: Антоніка С.Г., Іванов О.Г.
Ухвалою суду від 30.08.2021 вищезазначеною колегією суддів справу №908/11/21 прийнято до свого провадження.
30.08.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 29.09.2021 до 12:40 годин.
29.09.2021 у судовому засіданні оголошено перерву до 30.09.2021 до 09:30 годин.
Представники позивача та відповідача у судове засідання не з`явилися. Про дату час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою представників у повідомленні про дату та час наступного гсудового засідання від 29.09.2021 року.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні у справі Пономарьов проти України, no. 3236/03, від 03.04.2008, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Таким чином, не лише на суд покладається обов`язок належного повідомлення сторін про час та місце судового засідання, але й сторони повинні вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Крім того, згідно з Порядком ведення державного реєстру судових рішень, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.05.2006р. за № 740, кожна фізична або юридична особа має загальний доступ до судових рішень, внесених до Реєстру. Відкритий доступ користувачів до електронних копій судових рішень здійснюється цілодобово та безоплатно через офіційний веб-портал ДСА.
Таким чином, представники сторін мають можливість ознайомитись з текстами процесуальних документів по вказаній справі в державному реєстрі судових рішень.
Беручи до уваги, що неявка представників позивача та відповідача не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для її розгляду у судовому засіданні, справа переглядалася без участі представників сторін за наявними у справі матеріалами.
30.09.2021 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови Центрального апеляційного господарського суду.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом, підтверджено матеріалами справи і не оспорюється сторонами спору:

07.09.2009 Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод залізобетонних виробів «Запоріжсільбуд» (далі - сторона 1) та Приватним підприємством «Аверс - Трейд» (далі - сторона 2) укладено договір міни, відповідно до п. 1.1. якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, сторона 1 зобов`язується передати у власність сторони 2 нерухоме майно (далі - майно 1): 3/25 частин будівлі літ. А - 4, що знаходиться по вул. Червоногвардійській в м. Запоріжжі в будинку № 48 (рішенням Запорізької міської ради назву вулиці перейменовано - Перша ливарна), а саме на ІІ поверсі: кімната 35 (28) пл. 17, 4 кв.м., кімната 36 (29) пл. 16,4 кв.м, кімната 37 (30) пл. 20,3 кв.м, кімната 38 (31) пл. 19, 4 кв.м, кімната 39 (32) пл. 19, 6 кв.м, кімната 40 (33) пл. 40,6 кв.м, коридор 34 (34) пл. 62,9 кв.м, кімната 41 (35) пл. 19,5 кв.м, тамбур 42 (35/1) пл. 0,6 кв.м, кімната 43 (36) пл. 36,8 кв.м, кімната 44 (37) пл. 19,9 кв.м, кімната 45 (38) пл. 19,9 кв.м, кладова 46 (39) пл. 2,2 кв.м, кімната 47 (40) пл. 16,6 кв.м, вмивальник 48 (40/1) пл. 4,2 кв.м, туалет 49 (41) пл. 1,4 кв.м, душ 50 (41/1) пл. 1,3 кв.м, туалет 51 (42) пл. 2,7 кв.м, балкон пл. 0,72 кв.м, балкон пл. 0,72 кв.м, загальною площею 323,14 кв.м. Місця загального користування: сходова клітина IV пл. 12, 1 кв.м, сходова клітина ІІ пл. 18,1 кв.м, тамбур ІІ пл. 6,1 кв.м.
Відповідно до Акту прийому-передачі до договору міни від 07.09.2009 сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла вказане у п. 1.1. договору міни майно. Технічний стан вищевказаного майна на момент передачі: кімната 35 (28), кімната 40 (33), кімната 41 (35) - пошкоджений лінолеум - потребує заміни; кімната 39 (32), кімната 45 (38), кімната 37 (30), кімната 43 (36) - шпалери потребують заміни; туалет 49 (41), душ 50 (41/1), туалет 51 (42) - технічне обладнання в справному стані; встановлений лічильник на споживання холодної води, гаряча вода відсутня, споживання - за допомогою електричного бойлера; освітлення і розетки в задовільному стані; кімната 36 (29), кімната 38 (31), коридор 34 (34), кімната 41 (35), тамбур 42 (35/1), кімната 44 (37), кімната 45 (38), кладова 46 (39), кімната 47 (40), вмивальник 48 (40/1) - в задовільному стані; підключення до гарячого центрального водопостачання відсутнє; підключення до центрального опалення відсутнє (прилади опалення відсутні), приміщення опалюється за допомогою автономних електронагрівачів, при вході в приміщення мається електричний лічильник в робочому стані. 
Облік відпущеної теплової енергії здійснювався по особовому рахунку № 600268.
В подальшому на житловому будинку по вул. Перша Ливарна, 48 було встановлено прилад обліку теплової енергії. Тобто, розрахунки за спожиту теплову енергію проводились на підставі показів вузла обліку, пропорційно теплового навантаження кожного із приміщеннь.
Споживачу нарахування за теплову енергію починаючи з 04.10.2018 проводились згідно показів будинкового вузла обліку пропорційно площі квартир та нежитлових приміщень, які розташовані в будинку як на першому поверсі так і в підвальному приміщенні.
До Концерну «Міські теплові мережі» надійшов протокол загальних зборів від співвласників житлового будинку по вул. Перша Ливарна, 48 в м. Запоріжжя, стосовно порядку розподілу споживачами обсягів теплопостачання згідно показів будинкового вузла обліку пропорційно площі квартир та нежитлових приміщень, де на другому поверсі розташовані нежитлові приміщення відповідача.
Відповідач за період з жовтня 2014 року по квітень 2020 року жодних оплат за надані послуги з теплопостачання не здійснював. Загальна сума заборгованості за вказаний період складає 358 621,14 грн.

Обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції та оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників провадження у справі і висновків суду першої інстанції:

Заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту судового рішення, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази у справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку, а також доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 269 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів апеляційного господарського суду встановила, що апеляційна скарга підлягає задоволенню в силу наступного:
Відповідно до абзацу 4 пункту 3.12. Постанови № 18 від 26.12.2011р. Пленуму ВГСУ " Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Предметом позову в даній справі є матеріально правова вимога позивача про стягнення з Приватного підприємства "Аверс-Трейд" відповідача  заборгованості за надану в період жовтень 2014 року - квітень 2020року теплову енергію у розмірі 358 621 грн. 14 коп.
З урахуванням доводів і вимог апеляційної скарги, колегією суддів не перевіряється правильність висновків суду першої інстанції в частині встановлення належності Приватному підприємству «АВЕРС - ТРЕЙД» на підставі договору міни від 07.09.2009, серія та номер: 7833 (т.1 а.с. 102) на праві приватної власності нежитлових приміщень № V за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перша Ливарна, 48.
Відповідно до пункту 1.5 Договору міни, педача майна за цим Договором здійснюється у день нотаріального посвідчення та підтверджується підписанням Сторонами відповідними актами прийому -передачі. Сторона -1 зобов`язується передати Майно -1 Стороні -2 для вільного користування і безперешкодного володіння у стані, що відповідає санітарним та технічним нормам не пізніше 08 вересня 2009 року. 
Відповідно до Акту прийому-передачі до договору міни від 07.09.2009 сторона 1 передала, а сторона 2 прийняла вказане у п. 1.1. договору міни майно. Технічний стан вищевказаного майна на момент передачі: …кімната 47 (40), вмивальник 48 (40/1) - в задовільному стані; підключення до гарячого центрального водопостачання відсутнє; підключення до центрального опалення відсутнє (прилади опалення відсутні), приміщення опалюється за допомогою автономних електронагрівачів, при вході в приміщення мається електричний лічильник в робочому стані (т.1 а.с. 104).
Відповідно до листа ВАТ «Запоріжсільстрой» № 2396 від 26.10.2001р. на запит ТОВ «ЖБІ «Запорожсельстрой»» № 235 від 19.10.2001р. (мовою оригіналу):
«…касательно отопительной системі по приобретенному Вами помещению по договору № 1 від 16.10.2001р. расположенного по адресу: г.Запорожье, ул.Красногвардейская д.48 сообщаем, что в связи с износом приборов отопительной системі за неимением средств на ее ремонт ОАО «Запорожсельстрой» призвело демонтаж приборов отопления системы теплопотребления. Реконструкция проводилась по проекту разработанным производственно конструкторским отделом ОАО «Запорожсельстрой», согласованным с ПЖКО ОАО  «Запорожсельстрой» и производилась силами ПЖКО ОАО «Запорожссельстрой» в 2000г. 
Произведенная ЖКО ОАО «Запорожсельстрой» реконструкція согласована теплосетью Жовтневого района. 
Данное помещение было продано Вашему предприятию без наличия отопительной системы» (т.1 а.с. 114).
Відповідно до акту перевірки від 10.12.2008р., складенному представником КП «Ремонтно-експлуатаційне підприємство по обслуговуванню гуртожитків»  на підставі звернення власника приміщення ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Запоріжсільбуд» на момент перевірки в приміщенні літ.А-4 (загальною площею 323,14 кв.м) другого поверху будинку, розташованому за адресою : вул. Червоногвардійська, 48, знаходяться офісні кабінети ТОВ «Завод залізобетонних виробів «Запоріжсьльбуд»» виявлено наступне:
…-опалення приміщення відключено від системи централізованого опалення, прибори опалення (радіатори) демонтовані;
- обігрів приміщення здійснюється із використанням електрик.обігрівачів (конвекторів)» (т.1 а.с. 119), 
Згідно листа вих. № 1765/П від 23.10.2009 КП «РЕПОО» наданоми на лист ПП «Аверс-Трейд» від 12.10.2009р. № 18 (мовою оригіналу):
« … здание в г.Запорожье по ул. Красногвардейской, 48 находится на балансе КП «РЕПОО» с марта 2006 года. На момент принятия указанного здание на баланс, принадлежащее ЧП «Аверс-Трейд» нежилое помещение (лит.А-4) общей площадью 323,14кв.м. уже было отключено от системы централизованного отопления, приборы отопления в помещении отсутствовали.
В архиве КП «РЕПОО» имеются документы свидетельствующие о том, что в указаном выше помещении предыдущим собственником - ОАО «Запорожстрой» в 2000 году была произведена реконструкция системы (демонтаж приборов отопления). Отключение помещения от системы ванного отопления осуществлялось в установленном порядке: на основании Проекта, разработанного производственно-конструкторским отделом ОАО «Запорожсельстрой», согласованного с предприятием «Тепловые сети Жовтневого района» и ПЖКО ОАО «Запорожсельстрой», силами ПЖКО ОАО «Запорожсельстрой» (т.1 а.с. 110).
Відповідно до частини 4 статті 75 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В тексті мотивувальної частини постанови ВГСУ від 05.03.2015р. у справі № 908/358/14 ( https://reyestr.court.gov.ua/Review/42980336) та в рішенні Господарського суду Запорізької області від 19.10.11р. у справі № 28/5009/5302/11 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/18765543) відстутні дані щодо наявності системи опалення в спірному нежитловому приміщенні на час його придбання відповідачем у вересні 2009року.
Відповідно до позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.09.2020 у справі № 910/16505/19, згідно з частиною першою статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до частини першої статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 76 ГПК України визначено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частина перша статті 77 ГПК України).
Верховний Суд вважає за необхідне наголосити на тому, що 17.10.2019 набув чинності Закон України від 20.09.2019 № 132-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо стимулювання інвестиційної діяльності в Україні", яким було, зокрема внесено зміни до ГПК України та змінено назву статті 79 ГПК України з "Достатність доказів" на нову - "Вірогідність доказів" та викладено її у новій редакції, фактично впровадивши в господарський процес стандарт доказування "вірогідності доказів".
Стандарт доказування "вірогідності доказів", на відміну від "достатності доказів", підкреслює необхідність співставлення судом доказів, які надає позивач та відповідач. Тобто, з введенням в дію нового стандарту доказування необхідним є не надати достатньо доказів для підтвердження певної обставини, а надати їх саме ту кількість, яка зможе переважити доводи протилежної сторони судового процесу.
Відповідно до статті 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Тлумачення змісту цієї статті свідчить, що нею покладено на суд обов`язок оцінювати докази, обставини справи з огляду на їх вірогідність, яка дозволяє дійти висновку, що факти, які розглядаються скоріше були (мали місце), аніж не були.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів доходить до висновку, що надані відповідачем докази на підтвердження його доводів щодо відсутності на момент придбання в спірному приміщенні в вересні 2009 року системи централізованого опалення є більш вірогідними ніж заперечення позивача з цього приводу, не підтвердженні належними і допустимими доказами.
Відповідно до пунтку 1.3 Порядку   відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 р. N 4, дія цього Порядку не поширюється на власників, наймачів (орендарів) окремих приміщень, які були відокремлені від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та користуються автономним теплопостачанням до набрання чинності цим Порядком. 
Відповідно до мотивувальної частини постанови ВГСУ від 05.03.2015р. у справі № 908/358/14:
« … рішенням Господарського суду Запорізької області від 19.10.2011 по справі №28/5009/5302/11, яке набрало законної сили, задоволено позов Концерну "Міські теплові мережі" в особі Філії Концерну "Міські теплові мережі" Жовтневого району до Приватного підприємства "Аверс-Трейд" про зобов`язання укласти договір купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді № 600268 (далі за текстом - Договір) з відповідними додатками до нього…
…Суди попередніх інстанцій встановили, що Концерн „МТМ" в період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року відпустив ПП "Аверс-Трейд" теплову енергію на суму 50230,39 грн. Факт надання позивачем відповідачу послуг з теплопостачання підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії, доданими до матеріалів справи.
Позивач виставив відповідачу рахунки на оплату наданих послуг за період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року на загальну суму 50330,39 грн.
Акти приймання-передачі теплової енергії та рахунки були направлені відповідачу, що підтверджується реєстрами на відправлення рахунків та актів за спірний період, наявними в матеріалах справи.
У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань по сплаті спожитої теплової енергії за договором №600268 у відповідача утворилась заборгованість за період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року у розмірі 50330,39 грн…
… місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку, що з урахуванням зазначених обставин Договір припинив свою дію 01.05.2013…
… припинення договору не звільняє відповідача від сплати заборгованості за фактично спожиту теплову енергію…
… В матеріалах справи відсутні докази відключення відповідача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води в установленому порядку…
…Враховуючи викладене вище, колегія вважає правомірним стягнення з відповідача основного боргу за період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року у розмірі 50330,39 грн»  (https://reyestr.court.gov.ua/Review/42980336).
Відповідно до розділу «ІІІ. Висновки» Висновку експерта за результатами проведення судової будівельної експертизи № 2718-16 по справі № 908/6099/15:
Згідно дослідження експертом було встановлено, що в нежитлові за № V у буд. 48 вул. Перша Ливарна (Червоногвардійська) від`єднанні від централізованої системи опалення та улаштована індивідуальна електрична система опалення. 
Індивідуальна система опалення в межах нежитлових приміщеннях за № V складається з електричного опалювального котла, з`єднаного з системою розгалуження метало пластикових труб та чавунними опалювальними приладами.
В результаті обстеження експертом було встановлено, що в нежитлових приміщеннях за № V у буд. 48 по вул. Перша Ливарна (Червоногвардійська) через прим. 1, прим. 2, прим.6, прим.7, прим. 10, прим. 11, прим. 15 проходять сталеві трубопроводи, які є елементами внутрішньобудинкової системи опалення, призначеними для транспортування теплоносія (гаряча вода) до систем опалювальних приладів теплоспоживання приміщень, розташованих в межах будинку.
По даним трубопроводам транспортується теплоносій (гаряча вода) до систем теплопостачання сусідніх приміщень, розташованих в межах будинку, і повертається в систему теплопостачання та система теплопостачання з`єднується з системами теплопостачання з`єднується з системами теплопостачання споживачів теплової енергії. Сталеві трубопроводи, що знаходяться в межах будинку 48 по вул. Перша Ливарна (Червоногвардійська) з`єднуються з системою централізованого теплопостачання.
Відповідно до вищенаведеного, сталеві трубопроводи, а саме: стояки, підводки та перемички, що проходять через нежитлові приміщення прим. 1, прим. 2, прим. 6, прим.7, прим. 10, прим. 11, прим. 15 за № V у буд. 48 по вул. Перша Ливарна (Червоногвардійська) є єлементами внутрішньо будинкової системи опалення» (т.1 а.с. 121-130).
З урахуванням відсутності доказів на підтвердження факту наявності у спірних нежитлових приміщеннях систем опалення після дати складання висновку експерта (19.06.2017р.), колегія суддів вважає підтвердженим факт відсутністі в спірних нежитлових приміщеннях систем опалення і наявності в них автономної електричної системи опалення з 19.06.2017р.
Відповідні доводи позивача, щодо відсутності в матеріалах справи доказів на підтвердження вищезазначених обставин відхиляються колегією суддів як такі, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Колегією суддів враховані усі доводи сторін щодо наявності у спірному приміщенні системи опалення на час придбання їх відповідачем, при цьому констатує, що до предмету доказування у даній справі  входять саме обставини наявності системи опалення в період з жовтня 2014 року по квітень 2020року за який заявлено до стягення плату за надані послуги. 
Згідно із пунктом 5 частини 4 статті 238 Господарського процесуального кодексу України в мотивувальній частині рішення суду зазначається серед іншого, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику.
Відповідно, доводи сторін в частині обставин демонтажу системи опалення попереднім власником нежитлових приміщень ТОВ «ЗАВОД ЗАЛІЗОБЕТОНИХ ВИРОБІВ «ЗАПОРІЖСІЛЬБУД»»  не оцінюються колегією суддів як такі, що не входять до предмету доказування у даній справі. 
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначені Законом України "Про житлово-комунальні послуги".
Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.
Відповідно до статті 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3 статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність письмово оформленого договору з позивачем не позбавляє відповідача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Правовідносини, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг з теплопостачання між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, регулюються спеціальними законами України "Про житлово-комунальні послуги" та "Про теплопостачання".
Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України "Про теплопостачання" балансоутримувачем (будинку, групи будинків, житлового комплексу) є власник відповідного майна або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно і уклала договір купівлі-продажу теплової енергії з теплогенеруючою або теплопостачальною організацією, а також договори на надання житлово-комунальних послуг з кінцевими споживачами. Споживач теплової енергії - фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Вказаним Законом також передбачено, що теплогенеруюча організація має право постачати вироблену теплову енергію безпосередньо споживачу згідно з договором купівлі-продажу. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 4, ч. 6 ст. 19 Закону).
За змістом статей 24, 25 Закону України "Про теплопостачання", п. 4 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 №1198, договір на теплопостачання укладається між теплопостачальною організацією та споживачем.
Пунктом 3 Правил передбачено, що споживач теплової енергії - це фізична особа, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.
Пунктом 14 Правил передбачений обов`язок споживача укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системи теплоспоживання.
Закон України "Про житлово-комунальні послуги" визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Статтею 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником .
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. При цьому, відсутність письмово оформленого договору не позбавляє споживача обов`язку оплачувати надані йому послуги.
Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2019 року у справі № 912/2369/18.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 26.09.2018 у справі № 750/12850/16-ц, від 18.03.2019 у справі № 210/5796/16-ц.
Разом з цим, вказаний обов`язок виникає лише у разі отримання споживачем певних послуг.
Отже питання щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами входить до предмета доказування у справі і має істотне значення для її правильного вирішення.
Відповідна правова позиція викладена в пунктах 27,28 Постанови Верховного Суду від 25.07.2019 року у справі № 916/2267/17.
З урахуванням встановлення постановою ВГСУ від 05.03.2015р. у справі № 908/358/14 факту відсутні доказів відключення відповідача від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води в установленому порядку в період з жовтня 2012 року по листопад 2013 року і ненадання відповідачем доказів на підтвердження дати демонтажу у спірних нежитлових приміщеннях систем опалення, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині підтвердження надання позивачем послуг з теплопостачання за період з жовтня 2014 року по червень 2017року і, відповідно, спливом позовної давності для задоволення таких вимог.
Суду не надано доказів укладання договору купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в період з листопада 2017року по жовтень 2018 року та прийняття судового рішення про зобов`язання укласти такий договір між позивачем і відповідачем.
Доводи сторін в частині аналізу змісту Договору № 600268 від 17.10.2017р. купівлі продажу енергії в гарячій воді в редакції протоколу розбіжностей до проекту договору не оцінюються колегією суддів з огляду на відсутність доказів на підтвердження факту укладання зазначеного договору.
Оскільки колегією суддів встановлено факт відсутності у спірних нежитлових приміщеннях систем опалення з червня 2017року, колегія суддів доходить висновку про недоведеність позивачем факту користування відповідачем послугами в період листопад 2017року - жовтень 2018року, що, в свою чергу, виключає можливість стягення плати за теплову енергію за вказаний період, розрахованої позивачем відповідно до теплового навантаження та за тарифами, затвердженими Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. 
Колегія суддів звертається до правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду від 22.11.2017 року у справі № 915/89/16, згідно якого в разі встановлення та доведення факту самовільного демонтажу приладів опалення, як і факту невиконання споживачем обов`язку щодо своєчасного укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії, позивач вправі вжити передбачені чинним законодавством заходи реагування.
Відповідно, доводи відповідача щодо порушення відповідачем порядку відключення від системи централізованого опалення після придбання приміщення не оцінюються колегією суддів, як такі, що не входять до предмету доказування у даній справі.
Аргументи позивача в чатині того, що підведення централізованого опалення до стояка об`єкта теплопостачання свідчить про надання послуг Позивачем; виконання ним своїх зобов`язань щод надання послуг з централізованого опалення , а Відповідач, незалежно від споживання цієї послуги або відмови від її споживання, зобов`язаний оплати надані послуги; у разі наявності наміру споживача не отримувати відповідні послуги він не позбавлений можливості у передбачений законом спосіб провести відключення в об`єкта теплопостачання від мережі теплопостачання є явно необґрунтованим з огляду на законодавство та вищенаведену судову практику.
З урахуванням вищевикладеного, висновку суду першої інстанції в частині встановлення факту надання позивачем відповідачу послуг у період  листопад 2017року - жовтень 2018року визнаються колегією суддів недоведеними і такими, що не відповідають встановленими обставинам справи.
Посилання позивача на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 14.04.2020р. у справі № 908/1349/19, від 02.03.2018р. по справі № 915/89/16 носять характер вибіркового цитування змісту наведених постанов без урахування загальних висновків суду касаційної інстанції, а також встановлених судами фактичних обставин, що формують зміст правовідносин у кожній з зазначених справ і відхиляються як логічна помилка придушення доказів або помилковості неповних доказів.
Відповідно до пунтку 3 Перехідних положень Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», до затвердження центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг співвласники багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть визначити свій порядок розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг відповідно до положень статті 10 цього Закону, а також прийняти рішення про незастосування положень частини п`ятої статті 10 цього Закону при розрахунках за житлово-комунальні послуги у відповідному будинку, будівлі.
Відповідно до статті 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» :
1. У будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.
При цьому для цілей розподільного обліку відповідно до цієї статті права та обов`язки споживачів поширюються також на власників майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.
2. Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:
1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.
Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;
4) показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі;
5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою;
7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:
якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;
в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.
3. Обсяги спожитої у будівлі гарячої, питної води, визначені за допомогою вузлів комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляються між споживачами з урахуванням того, що:
1) у разі якщо частина води була витрачена на полив клумб і газонів, прибирання місць загального користування тощо та/або гарячої води - на прибирання місць загального користування тощо, обсяг відповідно питної, гарячої води, що розподіляється між споживачами, зменшується на обсяг, витрачений на такі загальнобудинкові потреби, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку;
2) у разі якщо приміщення всіх споживачів у будівлі оснащені вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами відповідно до обсягу споживання за показаннями вузлів розподільного обліку.
Якщо виникає різниця між показаннями вузла комерційного обліку та обсягом гарячої, питної води, визначеним як сума показань вузлів розподільного обліку, така різниця розподіляється відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;
3) у разі якщо жодне приміщення у будівлі не оснащене вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби) розподіляється між споживачами пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами;
4) у разі якщо частина приміщень у будівлі оснащена вузлами розподільного обліку гарячої, питної води, а частина - не оснащена, обсяг відповідної комунальної послуги, спожитий споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку, встановлюється у розмірі, визначеному за допомогою таких вузлів, а загальний обсяг спожитої у будівлі відповідно гарячої, питної води (крім обсягу, витраченого на загальнобудинкові потреби та споживачами у приміщеннях, оснащених вузлами розподільного обліку) розподіляється між споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, пропорційно до кількості осіб, які фактично користуються такими послугами.
4. Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
5. У разі виявлення у будівлі витоків гарячої, питної води із внутрішньобудинкових мереж гарячого, централізованого водопостачання протягом періоду, за який здійснюється розрахунок за відповідні комунальні послуги, споживачі мають право вимагати від особи, з вини якої стався такий витік, відшкодування їм вартості розподіленого на них відповідно до частини третьої цієї статті обсягу гарячої, питної води в частині, що перевищує обсяг, визначений за допомогою вузлів розподільного обліку, та для споживачів, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку, - відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
6. Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.
Відповіднодо до розділу «ІІ Порядок визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень» Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 315 від 22.11.2018р. (далі - Методика № 315):  
1. Загальні правила розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень в розрахунковий період визначається так:
за показаннями вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника) за його наявності при постачанні теплової енергії до індивідуального теплового пункту будівлі або до будівлі при відкритій системі теплопостачання;
розрахунковим методом відповідно до розділу XI цієї Методики.
Визначення обсягу спожитої теплової енергії у будівлі, обладнаній системою автономного теплопостачання, здійснюється за показаннями вузла обліку на виході з автономної теплогенеруючої або когенераційної установки.
Розподілу підлягають обсяги теплової енергії, визначені відповідно до формули 1, наведеної у підпункті 1 пункту 6 розділу I цієї Методики.
Обсяги теплової енергії кожної складової формули 1, наведеної у підпункті 1 пункту 6 розділу I цієї Методики, розподіляють між споживачами залежно від категорії приміщення, надання йому комунальної послуги з постачання теплової енергії на опалення, наявності вузлів розподільного обліку/приладів-розподілювачів теплової енергії у цих приміщеннях та оснащеності ними внутрішньобудинкової системи опалення будівлі, типу застосовуваних вузлів розподільного обліку, дотримання температури повітря в опалюваному приміщенні в нормативно допустимому діапазоні. Визначення обсягів складових формули 1, наведеної у підпункті 1 пункту 6 розділу I цієї Методики, здійснюють за відповідними розділами цієї Методики та розподіляють згідно з додатком 1 до цієї Методики.
Визначення обсягу теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкової системи опалення (Qопф.с), здійснюється згідно з розділом V цієї Методики.
Розподіл втрат теплової енергії у трубопроводах та в обладнанні внутрішньобудинкової системи опалення, поза межами опалюваних приміщень, опалюваних МЗК та допоміжних приміщень будівлі здійснюється серед визначених категорій приміщень згідно з додатком 1 до цієї Методики пропорційно до їх загальних/опалюваних площ/об`ємів.
Для приміщень з індивідуальним опаленням та неопалюваних приміщень здійснюється розподіл теплової енергії, що надходить у ці приміщення від транзитних ділянок неізольованих трубопроводів внутрішньобудинкових систем опалення та ГВП, що прокладені у цих приміщеннях відповідно до пункту 4 розділу V цієї Методики.
Таким чином , Методикою  № 315 передбачена можливість визначення та розподілу між споживачами обсягу спожитої у будівлі теплової енергії на опалення приміщення, в якому встановлена  індивідуальна система опалення виключно у випадку наявності в такому приміщенні неізольованого трубопроводу внутрішньо будинкової системи опалення.
Відповідно до розділу «ІІ.Дослідження»  Висновку експерта за результатами проведення судової будівельної експертизи № 2718-16 по справі № 908/6099/15:
«…Будівля № 48 по вул. Перша Ливарна (Червоногвардійська) в якій розташовані нежитлові приміщення № V обладнана централізованими системами водопостачання, каналізації та опалення.
Згідно дослідження експертом було встановлено, що нежитлові прміщенян за №V у буд.48 по вул. Перша Ливарна (Червоногвардійська) від`єднані від централізованої системи опалення та улаштована індивідуальна електрична система опалення.
Індивідуальна система опалення розташована в межах нежитлових приміщень за №V та складається з електричного опалювального котла з системою розгалуження метало пластикових труб та чавунними опалювальними приладами…
…При дослідженні було встановлено, що сталеві трубопроводи ізольовані мери лоном б=20мм в три шари, та один трубопровід не ізольований мери лоном, та закрито оздоблювальним матеріалом з гіпсокартону» (т.1 а.с. 123-124). 
З урахуванням вищенаведеного, враховуючи відсутність спору в частині встановлення в будинку в жовтні 2018 року вузла комерційного обліку теплової енергії (теплолічильника), колегія суддів контатує про необхідність у спірних правовідносинах з 04.10.2018 р.застосовувати положення пункту 4 розділу V Методики № 315.
Розрахунок обсягу теплової енергії       за період з листопада 2018 р. по квітень 2020 р. згідно показів будинкового вузла обліку з врахуванням протоколу співвласників багатоквартирного будинку пропорційно до площі приміщень відповідача, а саме 359,44 кв.м., на підставі звернення (т.1 а.с. 15)  та протоколу зборів співвласників багатоквартирного будинку (т.1 а.с. 16-17) за відсутності доказів на підтвердження надання згоди на такий розподіл з боку відповідача у спірних правовідносинах суперечить вищенаведеним нормам матеріального права.
Відповідно до пункту 4 розділу V Методики № 359, обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки неізольованого транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення (Qопінд.ф.с), визначається розрахунково або за результатом енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього приміщення.
За відсутності результатів енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем приміщення, при недопущенні виконавця комунальної послуги або виконавця розподілу до такого приміщення або перешкоджанні їм у доступі до нього для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводу(ів) обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення (Qопінд.ф.с), розраховується за формулою 
Де 0,86 х 10-6 - перевідний коефіцієнт одиниць вимірювання фізичних величин;
14 - загальний коефіцієнт тепловіддачі зовнішньої поверхні неізольованого трубопроводу, Вт / (м-2 х К);
t - температура внутрішньої поверхні трубопроводу, °C; для будь-якого трубопроводу внутрішньобудинкової системи опалення за опалювальний період приймається - 45 °C, для будь-якого трубопроводу внутрішньобудинкової системи ГВП - 52,5 °C;
tвн.норм - нормативна внутрішня температура для кімнати/приміщення, що приймається з урахуванням положень пункту 1 розділу VI цієї Методики для опалювального періоду, °C;
l - довжина транзитного трубопроводу, м;
d-зовнішній діаметр трубопроводу, м;
ф-кількість годин у розрахунковому періоді, год.
При ненаданні власником приміщення інформації для розрахунку за цією формулою виконавцем комунальної послуги або виконавцем розподілу для розрахунку обсягу теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу до неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка такого трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення, приймаються такі вихідні дані:
трубопровід вважається не теплоізольованим;
зовнішній діаметр трубопроводу (d) приймається більшим з діаметрів, визначених на вході та виході з приміщення або на початку та кінці стояка (стояків);
довжина транзитного трубопроводу (l) приймається рівною відстані від входу та виходу трубопроводу в приміщення, за винятком ширини однієї із стін/перегородок (при горизонтальному вході/виході) або висоти одного з перекриттів (при вертикальному вході/виході), а якщо транзитний трубопровід вертикально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною висоті поверху, на якому знаходиться приміщення, або горизонтально входить та виходить з приміщення в одній точці - рівною внутрішньому периметру приміщення, визначеному за аналогічним по плануванню приміщенням у будівлі.
За рішенням власника неопалюваного приміщення або приміщення з індивідуальним опаленням, в якому є ділянка транзитного трубопроводу, у тому числі частина стояка, або обладнання внутрішньобудинкової системи опалення, обсяг теплової енергії, який надходить від ділянки транзитного трубопроводу, може застосовуватися згідно з результатом енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем цього приміщення, який отримується відповідно до ДСТУ Б А.2.2-12:2015 "Енергетична ефективність будівель. Метод розрахунку енергоспоживання при опаленні, охолодженні, вентиляції, освітленні та гарячому водопостачанні", при цьому споживач надає виконавцю комунальної послуги або виконавцю розподілу результати енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем у цьому приміщенні для їх застосування при розподілі.
На звернення позивача (т.1 а.с. 18-62) щодо оплати поставленої теплової енергії,   Відповідачем на адресу Директора філії Концерну «МТМ» Олександрівського району м.Запоріжжя спрямовувалися листи - заперечення, відповідно до змісту яких ПП «АВЕРС - ТРЕЙД» зазначав про відсутність в законодавстів України підстав для оплати теплової енергії, яка фактично не поставляєються (т.1 а.с. 235-250, т.2 а.с. 1-21)
Відповідно до частин 1,2 статті 14 Господарського процесуального кодексу України:
1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
2. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Суду не надані результати енергетичного аудиту або обстеження інженерних систем приміщення; докази на підтвердження недопущення виконавця комунальної послуги або виконавця розподілу до приміщень відповідача або перешкоджанні їм у доступі до нього для з`ясування протяжності, діаметра та стану теплоізоляції транзитного(их) трубопроводу(ів), обсягу теплової енергії.
Відповідно до частини 4 статті 74 Господарського процесуального кодексу України ,суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідно до частин 3 статті 269 Господарського процесуального кодексу України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів констатує відсутність повноважень для самостійного збирання доказів на підтвердження даних, які необхідні для проведення розрахунків у відповідності до приписів пункту 4 розділу V Методики № 315 .
Відповідно, обов`язок несення негативних наслідків від невчинення необхідних процесуальних дій, згідно до частини 4 статті 13 Господарського процесуального кодексу України лежить на позивачеві.
Колегія суддів не надає оцінку аргументам учасників справи щодо статусу приміщень і неподання позивачем податкових накладних, оскільки дані аргументи не впливають на правову кваліфікацію спірних правовідносин і можливість задоволення позовних вимог з огляду на вище встановлені фактичні обставини справи.
Колегія суддів не надає оцінку аргументам сторін, викладеним в письмових поясненнях з огляду на те, що відповідні пояснення не є апеляційною скаргою, відзивом на апеляційну скаргу або доповненням до апеляційної скарги в розумінні статтей 258, 263, 266 Господарського процесуального кодексу України, а судом апеляційної інстанції не надавалася сторонам можливість подати пояснненян в порядку частини 5  статті 161 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 275 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення;
Відповідно до пунктів 1,2,4 частини 1, частини 2 статті 277 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 
1) нез`ясування обставин, що мають значення для справи;
2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;
4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню
Оскільки розглядаючи справу, місцевий господарський суд не застосував норми матеріального права, які підлягали застосуванню у спірних правовідносинах (пункт 4 розділу V Методики № 315), нез`язував обставини щодо фактичного користування житлово-комунальними послугами відповідачем,передчасно визнавши доведеними відповідні обставини, рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволені позовних вимог.

Розподіл судових витрат:

У відповідності до статті 129 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за подання апеляційної скарги у сумі 8  068,98 грн. (т.3 а.с.209) стягуються з позивача на користь відповідача.

Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 273, 275, 277, 282, 284 Господарського процесуального кодексу України, Центральний апеляційний господарський суд, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Аверс-Трейд" на рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 у справі №908/11/21 - задовольнити.
Рішення Господарського суду Запорізької області від 24.05.2021 у справі №908/11/21 - скасувати.
Ухвалити нове рішення:
В задоволенні позову відмовити.
Стягнути з Концерну "Міські теплові мережі" (69091, м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137; фактична адреса: 69002, м. Запоріжжя, вул. Святого Миколая, 79а, ідентифікаційний код 32121458) на користь Приватного підприємства "Аверс-Трейд" (69014, Запорізька обл., м. Запоріжжя, вул. Олексія Поради, буд. 54, код ЄДРПОУ 24909382) 8  068,98 грн., витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку в строки передбачені ст. 288 ГПК України.

Повний текст постанови виготовлено 13.10.2021.

Головуючий суддя                                                            М.О. Дармін

Суддя                                                                                О.Г. Іванов

Суддя                                                                                С.Г. Антонік