УХВАЛА

19 жовтня 2021 року 
м. Київ
справа №  914/2001/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Булгакової І.В. (головуючий),  Львова Б.Ю. і Малашенкової Т.М.,
за участю секретаря судового засідання - Шевчик О.Ю.,

учасники справи:
позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Альба",
представник позивача - Дашинич О.Б., адвокат (ордер від 05.10.2021 № 1067083); Попельчук С.О., адвокат (ордер від 04.10.2021 № 046299),
відповідач - приватного акціонерного товариства "Львівобленерго",
представник відповідача - Гавенко О.Б., адвокат (довіреність від 23.12.2020                    № 112-07-6645),

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Альба" 
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 (головуючий Бойко С.М., судді: Бонк Т.Б. і Якімець Г.Г.)
у справі № 914/2001/20
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю  "Альба" (далі - Позивач)  
до приватного акціонерного товариства "Львівобленерго" (далі - Відповідач)  
про скасування рішення комісії, оформленого протоколом.
За результатами розгляду касаційної скарги Верховний Суд
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до господарського суду Львівської області з позовом до Відповідача про скасування рішення комісії Центрального РЕМ Відповідача з розгляду актів про порушення, яке оформлене протоколом від 29.07.2020                          № 034956-а.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що: 
-  умовою притягнення Позивача (споживача) до відповідальності, яка зазначена у акті про порушення від 16.06.2020 № 034956 (далі - Акт про порушення), є встановлення факту викрадення електричної енергії, що не відповідає дійсності та спростовано актом про проведення експертизи засобу обліку від 01.07.2020            № 454, за висновком якої не встановлено заниження споживачем показників засобу вимірювальної техніки та необлікового використання електричної енергії; 
- Відповідачем не встановлено втручання споживача у роботу засобів вимірювальної техніки та не зазначено, в який спосіб відбулося необліковане споживання електричної енергії, тому Відповідачем безпідставно застосовано санкції шляхом визначення обсягу та вартості необлікованої електричної енергії.
Рішенням господарського суду Львівської області від 28.01.2019 позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення комісії Центрального РЕМ Відповідача з розгляду актів про порушення, яке оформлене протоколом від 29.07.2020 № 034956-а. 
Рішення суду першої інстанції мотивоване недоведеністю порушення Позивачем Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі - ПРРЕЕ) та виникнення у зв`язку з цим у Відповідача правових підстав для нарахування вартості необлікованої електроенергії відповідно до вимог цих Правил, оскільки акт про порушення, на підставі якого здійснено таке нарахування є незаконним, а зазначені у ньому порушення не підтверджені проведеною експертизою, а також тим, що оскаржуване рішення комісії Центрального РЕМ Відповідача, яке оформлене протоколом від 29.07.2020 № 034956-а не містить посилань на пункти ПРРЕЕ за порушення яких споживач має сплатити вартість необлікованої електричної енергії.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.
Постанова суду апеляційної інстанції обґрунтована тим, що:
- відповідальність за збереження та цілісність розрахункових засобів обліку електричної енергії та пломб (відбитків їх тавр) відповідно до акта про пломбування покладається на власника (користувача) електроустановок;
- Акт про порушення та додаток до акта - схема підключення електроустановки споживача, де зафіксоване порушення споживачем пункту 8.4.2 ПРРЕЕ і останнім підписано уповноваженим представником без зауважень, свідчить про дотримання Відповідачем вимог додатку 8 до ПРРЕЕ;
- на поданому Відповідачем диску DVD-R "Arita" містяться фото- та відеоматеріали фіксації виявленого порушення ПРРЕЕ, які були відзняті 29.07.2020 при здійсненні перевірки електроустановки Позивача. На збережених на диску фотографіях з різних ракурсів зображено шафу з відкритими дверцятами, всередині яких за прозорою панеллю знаходиться лічильник та інше електрообладнання, а також навішану пломбу з тавром "ОЕ 1170 ЛЬВІВ ОБЛ ЛОЕ", що розміщена на нитці, кінці якої не з`єднані між собою. У представлених відеофайлах відображено зйомку шафи з електрообладнанням з різної відстані, зокрема, пломби з тавром "ОЕ 1170 ЛЬВІВ ОБЛ ЛОЕ" зблизька, а також зафіксовано процес знімання особою шафи з електрообладнанням на камеру мобільного телефона;
- судом апеляційної інстанції здійснено перевірку розрахунку необлікованої електричної енергії, розмір та вартість якої відповідає даним протоколу від 29.07.2020 № 034956-а.
Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, Позивач звернувся до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, на те, що суди не врахували висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Касаційна скарга мотивована тим, що:
- при ухваленні оскаржуваної постанови апеляційним судом не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.11.2018 у справі                  № 911/3160/17, від 12.09.2019 у справі № 918/664/18, від 11.12.2018 у справі                 № 911/425/18 щодо застосування пункту 8.4.4 ПРРЕЕ; від 08.10.2020 у справі                 № 908/1580/19, від 18.02.2020 у справі № 911/2385/18 щодо застосування пункту 8.2.5 ПРРЕЕ; від 12.03.2019 у справі № 908/1358/17 щодо застосування пункту 8.4.2 ПРРЕЕ;
- апеляційний суд не дослідив зібрані у справі докази.
Відповідач подав відзив на касаційну скаргу, в якому, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника про те, що апеляційний суд не врахував висновки, Верховного Суду, викладених у постановах від 20.11.2018 у справі                   № 911/3160/17, від 12.09.2019 у справі № 918/664/18, від 11.12.2018 у справі                     № 911/425/18 щодо застосування пункту 8.4.4 ПРРЕЕ; від 08.10.2020 у справі                       № 908/1580/19, від 18.02.2020 у справі № 911/2385/18 щодо застосування пункту 8.2.5 ПРРЕЕ; від 12.03.2019 у справі № 908/1358/17 щодо застосування пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, оскільки у вказаних справах правовідносини не є подібними, просить закрити касаційне провадження відкрите на підставі пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
Розпорядженням заступника керівника апарату - керівника секретаріату Касаційного господарського суду від 11.10.2021 № 29.3-02/3603 у зв`язку з відпусткою судді Колос І.Б. призначено повторний автоматичний розподіл судової справи № 914/2001/20, відповідно до якого визначено склад колегії суддів: Булгакової І.В. (головуючий), Львова Б.Ю і Малашенкової Т.М. 
Перевіривши матеріали справи та касаційної скарги, враховуючи підстави відкриття касаційного провадження, заслухавши доповідь судді-доповідача та пояснення представників сторін, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження з огляду на таке.
За приписами пункту 1 частини другої статті 287 ГПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
Позивач у касаційній скарзі посилається на те, що при ухваленні оскаржуваної постанови апеляційним судом не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 20.11.2018 у справі № 911/3160/17, від 12.09.2019 у справі № 918/664/18, від 11.12.2018 у справі № 911/425/18 щодо застосування пункту 8.4.4 ПРРЕЕ; від 08.10.2020 у справі № 908/1580/19, від 18.02.2020 у справі  № 911/2385/18 щодо застосування пункту 8.2.5 ПРРЕЕ; від 12.03.2019 у справі                 № 908/1358/17 щодо застосування пункту 8.4.2 ПРРЕЕ.
Так, у справах:
- № 911/3160/17 суд апеляційної інстанції, з яким погодився суд касаційної інстанції, скасовуючи рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог про скасування рішення, оформленого протоколом №009 від 20.09.2017 засідання комісії по розгляду акта №К034385 від 06.04.2017 про порушення Правил користування електроенергією (далі - ПКЕЕ), які були обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення комісії прийнято всупереч положенням ПКЕЕ, виходив з того, що 06.04.2017 представниками відповідача у складі: старшого інспектора Гончарова Є.О., інспектора Миколаєнка А.В. та старшого інспектора Пилипенка А.А. у присутності представника позивача - Дегтяра М.І. (завідуючий господарством) було проведено контрольний огляд засобу обліку електричної енергії на об`єкті позивача, що знаходиться за адресою: м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 54, та встановлено: "порушення позивачем пункту 6.40 ПКЕЕ, а саме: втручання у прилад обліку електроенергії. Наявні сколи та тріщини у місцях гвинтового з`єднання кожуха з цоколем лічильника. Зірвані гвинти у місцях з`єднання кожуха з цоколем. Самовільна заміна трансформаторів струму (відсутні пломби енергопостачальної компанії)" про, що було складено акт про порушення № К 034385 від 06.04.2017. Висновок експерта про те, що виявлені пошкодження не забезпечують неможливості доступу до внутрішніх елементів лічильника не може свідчити про безумовне втручання у параметри розрахункових засобів (систем) обліку з метою зміни їх показів або про вчинення позивачем інших дій, які призвели до зміни показів приладів обліку (фіксація індикатором впливу постійного (змінного) магнітного або електричного полів), наявність яких відповідно до пункту 6.40 ПКЕЕ є підставою для застосування Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією (далі - Методика). Даний висновок експерта містить лише припущення, а не констатацію факту втручання в засіб обліку. Проте, судом першої інстанції надано невірну юридичну оцінку вказаному доказу, що призвело до неправильного вирішення спору у даній справі. Також, зі змісту висновку експертного дослідження вбачається, що втручання у внутрішні частини засобу обліку експертизою не встановлено. Факт пошкодження пломб або відсутність пломб, про що, зокрема, вказано в акті про порушення від 06.04.2017 № К 034385, висновки дослідження також не місять. Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції, за результатами дослідження наявних у матеріалах справи доказів, дійшов висновку про відсутність у діях позивача інкримінованих йому порушень законодавства про електроенергетику (пункт 6.40 ПКЕЕ, підпункт 3 пункту 2.1 Методики), оскільки відповідачем належними і допустимими доказами не підтверджено втручання позивача у прилад обліку електричної енергії;
№ 918/664/18 суди, відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення вартості необлікованої електроенергії в сумі 681 890,68 грн на підставі рішення комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ, оформленого протоколом від 23.07.2018 № 71, виходили з того, що 15.01.2018 представниками позивача у присутності представника відповідача, проведено перевірку засобів обліку на об`єкті відповідача, та встановлено порушення пунктів 3.2, 3.3, 6.40 ПКЕЕ, а саме, встановлення генератора електромагнітного випромінювача, що призвело до зупинки лічильного механізму. За результатами перевірки складено акт про порушення від 15.01.2018 № R 008094. Диск із записом відеофіксації порушення, який є додатком до акта від 15.01.2018 № R 008094 не містить інформації, на якій було б відображено знаходження увімкненого стороннього пристрою поряд з лічильником, зупинений розрахунковий засіб, що б було належним підтвердженням факту порушення. При цьому фотознімки, які містяться на диску, є неналежної якості та незрозуміло, що на них зафіксовано. Висновок судової електротехнічної експертизи від 13.04.2018 № 4215/18-46 не містить чіткого висновку про те, що споживач електричної енергії здійснив втручання в роботу лічильника, оскільки за результатами проведеної судової експертизи підтверджується лише теоретично можливе застосування позивачем пристрою для зміни показів приладів обліку, що є лише припущенням; матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення споживачем Правил користування електричною енергією, а саме, непідтвердженим є факт відповідного втручання в роботу засобу обліку. Розрахунок по акту від 15.01.2018 вартості необлікованої електричної енергії є необґрунтованим та безпідставним за недоведеністю порушення споживачем певного припису ПКЕЕ, та обставини втручання у роботу приладу обліку, яка призвела до зміни його показів, або пошкодження приладу з такими ж наслідками;
- № 911/425/18 суди, розглядаючи позовні вимоги про визнання недійсним рішення комісії відповідача від 11.01.2018 про донарахування вартості недооблікованої електроенергії, оформленого протоколом від 11.01.2018 № 140 з розгляду акта від 15.12.2017 № К036978 про порушення споживачем ПКЕЕ, які були обґрунтовані тим, що представниками відповідача під час проведення перевірки дотримання вимог ПКЕЕ на його об`єкті було порушено пункти 3.31-3.34 ПКЕЕ щодо обов`язковості переопломбування лічильника після проведення кожної перевірки, а також на те, що розгляд акта від 15.12.2017 № К036978 про порушення було проведено комісією відповідача без повідомлення ТОВ "Беназір-Сервіс", що є порушенням пункту 6.42 ПКЕЕ; акт від 15.12.2017 № К036978 та спірне рішенні комісії відповідача від 11.01.2018 не містять посилань на втручання ТОВ "Беназір-Сервіс" у параметри розрахункового засобу обліку та їх заниження, встановили, що 22.11.2017 представниками відповідача було проведено перевірку засобів обліку електричної енергії ТОВ "Беназір-Сервіс", за результатами якої складено акт про порушення           № К 036717, згідно з яким споживач при користуванні електричною енергією, порушив пункт 6.40 ПКЕЕ шляхом фальсифікації пломб держповірки, втручання у параметри розрахункового засобу обліку з метою зміни його показів (зменшення), а саме - при подачі навантаження потужність приладу обліку по імпульсах не відповідає кроку на розрахунковому механізмі лічильника (роликові барабани з цифровими значеннями), спожита електроенергія приладу обліку враховується не вірно - недооблік складає - 75 %. В акті вказано, що перевірка відбулась за участю споживача, який від підпису відмовився. Також 15.12.2017 представниками відповідача у зв`язку з підозрою фальсифікації пломб держповірки та пошкодження цілісності пломбувального матеріалу лічильник 3N029848 типу ЦЭ6803В та пломбу № 70193516 було вилучено та упаковано у сейф-пакет № VА00071331 про, що складено акт тимчасового вилучення до акта про порушення від 15.12.2017                   № К036978. З огляду на те, що експертиза лічильника 3N029848 типу ЦЭ6803В не проводилась, суди дійшли висновку про безпідставне нарахування відповідачем позивачу спірної оперативно-господарської санкції на підставі пункту 2.1.1 Методики. Крім того, суди дійшли висновку про те, що не повідомивши позивача за 5 робочих днів про проведення 11.01.2018 засідання комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕ від 15.12.2017 № К036978, відповідачем було порушено встановлену пунктом 6.42 ПКЕЕ процедуру розгляду акта про порушення ПКЕЕ;
- № 911/2385/18 Верховний Суд скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги про визнання недійсним рішення комісії ПАТ "Київобленерго" з розгляду акта про порушення від 18.07.2018 № К037210, оформленого протоколом від 07.09.2018 № 084, виходив з того, що 18.07.2018 працівниками відповідача було здійснено перевірку об`єкта споживача, за результатами якої складено акт про порушення №К037210 від 18.07.2018, яким зафіксовано порушення підпункту 5.5.5 пункту 5 ПРРЕЕ, а саме, встановлення антени високочастотного генератора на корпус лічильника електричної енергії з метою зміни показів приладу обліку (а саме зниження). Електроенергія, що споживається не обліковується. При цьому місцевим господарським судом надано оцінку ксерокопіям фотознімків, які не прийняті судом як належні та допустимі докази, що підтверджують факт здійснення позивачем порушення ПРРЕЕ, зафіксованого в акті від 18.07.2018  № К037210, оскільки низька якість зроблених знімків позбавляє можливості ідентифікувати вид та номер лічильника, який на них зображений, підтвердити його приналежність до лічильника споживача, фотознімки є непослідовними та не дозволяють побачити всю картину зафіксованого порушення та прилад, яким вчинено порушення Правил роздрібного ринку електричної енергії, місце розташування вказаного приладу по відношенню до лічильника споживача та метод його впливу на прилад обліку електричної енергії. Крім того, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. До того ж, судом першої інстанції звернуто увагу на дату складення експертом висновку приладу обліку електричної енергії (NIK2301AР3.0000.0.11, заводський номер 8641804, 2017 року) - 08.08.2018 та дату направлення приладу обліку на експертизу згідно із висновком експерта - 20.07.2018, з огляду на те, що фактично рішення про направлення приладу обліку електричної енергії на експертне дослідження відповідачем було прийнято на засіданні з розгляду акта про порушення від 18.07.2018 № К037210 лише 08.08.2018. Встановивши наведені обставини, місцевий господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання недійсним рішення комісії ПАТ "Київобленерго" по розгляду акта про порушення від 18.07.2018                      № К037210, оформленого протоколом від 07.09.2018 № 084;
- № 908/1358/17 Верховний Суд скасовуючи постанову суду апеляційної інстанції та залишаючи в силі рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги про скасування оперативно-господарської санкції, застосованої рішенням ПАТ "Запоріжжяобленерго" в особі Запорізького району електричних мереж, оформленого протоколом від 18.05.2017 засідання комісії з розгляду акта про порушення ПКЕЕ, які були обґрунтовані тим, що відповідач не мав підстав для застосування спірної оперативно-господарської санкції, оскільки акт про порушення №000014 від 11.04.2017 підписано неуповноваженою особою позивача, спірна пломба була встановлена відповідачем у порушення пункту 3.3 ПКЕЕ, відсутні факти самовільного підключення чи втручання в роботу приладу обліку, виходив з того, що місцевим господарським судом правильно встановлено, що пломба, яка зазначена у акті про порушення від 11.04.2017 №000014 як зірвана, була встановлена всупереч Правилам користування електричною енергією; та недоведеність відповідачем факту втручання позивача до струмоведучих частин засобу (схеми) обліку або будь-яких інших дій, що призвели до зміни показів приладів обліку.
Водночас у даній справі № 914/2001/20 апеляційним судом встановлено, що 29.07.2020 представниками Відповідача: заступником начальника Центрального РЕМ Скалішем М.З., керівником ГТА Трубою А.Я., інженером ТА Патером М.М., за участю виконавчого директора Позивача Гудими М.М. складено Акт про порушення в якому у графі "порушено облік електричної енергії" зазначено про порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби оператора системи, на дооблікових вимикачах, трансформаторах струму. Пункти 8.4.2, 2.3.4, 8.2.4, 8.2.5, 5.5.5.; дії споживача, які призвели до зміни показів засобів вимірювальної техніки, несанкціоноване втручання у параметри багатофункціональних приладів обліку пункти 8.4.2, 2.3.4, 8.2.4, 8.2.5, 5. (збита дата і час).
Акт про порушення містить, зокрема, такі відомості: у пункті 1 акта - про засоби вимірювання електричної енергії споживача на дату складання акта: заводський номер 36066021, тип SL-7000, дата повірки 2018 (І), місце встановлення РУ-0,4 кВ СКТП-725; у пункті 2 - про місце, кількість та тавро встановлених пломб (індикаторів) згідно з актом про пломбування та/або актом про збереження пломб, їх стан (оператора системи: ОЖ 9488, ОЖ 9489, ОЖ 0710, ОЖ 0712, ОЖ 0713, ОЖ 0714, ОЖ 0715, ОЖ 0716, ОЖ 9492, ОЕ 1171, ОЕ 1172, ОЕ 1173 - не пошкоджені; ОЕ 1170 - порушено цілісність пломбувального матеріалу), про повірку засобу вимірювання: 2018 (І) - 2 шт., ОГ 5412, ОЖ 3862 - не пошкоджені; у пункті 3 акта - відомості про комутаційні апарати та/або запобіжники, задіяні у схемі електроживлення споживача; у пункті 4 акта - результати проведення вимірів параметрів схеми електроживлення споживача на дату складання акта про порушення; в пункті 5 - перелік струмоприймачів, приєднаних споживачем до електричної мережі, та режим роботи: не надано можливості включення на повну потужність, дозволена потужність споживання відповідно до умов договору становить 267 кВт; в пункті 7 - схема обліку електричної енергії не відновлена; в пункті 8 - перелік об`єктів або струмоприймачів, відключених від електроживлення: залишені підключеними; в пункті 9 - заходи, яких було вжито або яких необхідно вжити для усунення порушення: замінено прилад обліку, опломбовано; в пункті 10 - перелік вилучених та укладених у пакет засобів вимірювання електричної енергії, пломб та/або інших технічних засобів: прилад обліку №36066021, пломба №ОЕ 1170 ЛОЕ. Пакет опломбований пломбою №А-24665 ЛОЕ тимчасова. Акт про пломбування №639831 від 29.07.2020; в пункті 11 - комісія оператора системи з розгляду складеного акта про порушення буде проводити засідання 29.07.2020 за адресою: м. Пустомити, вул. Шкільна, 27, к.№26.
Акт про порушення підписано трьома представниками оператора системи. У графі "З актом про порушення ознайомлений споживач (представник споживача або інша особа, яка допустила представників оператора системи на об`єкт (територію) споживача)» зазначено, що Гудима М.М. відмовився від підпису, а акт надіслано рекомендованим листом. 
До Акта про порушення додано схему підключення електроустановок споживача, фото-відеофіксацію, направлення на експертизу, вимогу №103076 від 29.07.2020, акт про пломбування №639831 від 29.07.2020, технічну перевірку №355214 від 29.07.2020, наряд в колах обліку.
Такі додатки до Акта про порушення як схема підключення електроустановок споживача, направлення на експертизу, вимога, акт про проведення технічної перевірки підписано трьома представниками оператора систем, що підписали Акт про порушення, та підписана представником споживача Гудимою М.М. без зауважень.
В додатку до акта №034956 від 16.06.2020 наведена схема підключення електроустановки споживача, на якій зазначені порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби оператора системи ОЕ 1170 ЛОЕ, на дооблікових вимикачах, трансформаторах струму, і саме на цій схемі є підпис уповноваженого представника позивача Гудими М.М.
Тобто, однією з підстав для донарахування вартості спірної необлікованої електроенергії на суму 1 000 69,94 грн, було порушення пункту 8.4.2 ПРРЕЕ, а саме - порушення цілісності пломбувального матеріалу, на якому встановлені пломби оператора системи, на дооблікових вимикачах, трансформаторах струму.
Апеляційний господарський суд погодився з доводами Відповідача про те, що Акт про порушення та додаток до нього - схема підключення електроустановки споживача, де зафіксоване порушення споживачем пункту 8.4.2 ПРРЕЕ і останнім підписано уповноваженим представником без зауважень, свідчить про дотримання Відповідачем вимог додатку 8 до ПРРЕЕ, а тому посилання позивача на ті обставини, що ним акт не підписувався, не спростовують дотримання відповідачем викладеної процедури складення акта у присутності споживача або представника споживача.
На поданому Відповідачем диску DVD-R "Arita" містяться фото- та відеоматеріали фіксації виявленого порушення ПРРЕЕ, які були відзняті 29.07.2020 при здійсненні перевірки електроустановки Позивача. На збережених на диску фотографіях з різних ракурсів зображено шафу з відкритими дверцятами, всередині яких за прозорою панеллю знаходиться лічильник та інше електрообладнання, а також навішану пломбу з тавром "ОЕ 1170 ЛЬВІВ ОБЛ ЛОЕ", що розміщена на нитці, кінці якої не з`єднані між собою. У представлених відеофайлах відображено зйомку шафи з електрообладнанням з різної відстані, зокрема, пломби з тавром "ОЕ 1170 ЛЬВІВ ОБЛ ЛОЕ" зблизька, а також зафіксовано процес знімання особою шафи з електрообладнанням на камеру мобільного телефона. 
Заперечення Позивача щодо доводів Відповідача про те, що відповідно до ПРРЕЕ не передбачено навішування пломб на дверцятах дооблікового приладу спростовуються актом про пломбування від 30.08.2018 № 597202, який складений у порядку, визначеному пунктом 3.32 ПКЕЕ (які були чинними на час складення акта про опломбування), та підтверджує факт пломбування і передачі на збереження приладів обліку, встановлених пломб та індикаторів споживачу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що комісією при визначенні обсягу та вартості не облікованої електроенергії застосовано формулу, яка визначена пунктом 8.4.10 ПРРЕЕ, з встановленням тривалості роботи обладнання протягом 18 годин, потужності 267 кВт та коефіцієнту використання струмоприймачів - 0,6, встановленням періоду розрахунку з 16.12.2019 по 01.06.2020.
На підставі рішення комісії споживачеві виписано рахунок за необліковану електричну енергію та завдані збитки від 29.07.2020 № 32-034956-а на суму                    1 000 569,94 грн з ПДВ.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку розрахунку необлікованої електричної енергії і встановлено, що  розмір та вартість необлікованої електричної енергії відповідає даним протоколу від 29.07.2020 № 034956-а.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.
Тобто у кожній із зазначених справ судами досліджувались різні за змістом докази, які подавались сторонами, та на підставі встановлених судами різних за змістом обставин приймалися відповідні судові рішення, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин, оскільки під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де подібними (тотожними, аналогічними) є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог і встановлені судом фактичні обставини, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
Що ж до визначення подібності правовідносин, то Верховний Суд враховує правову позицію, викладену в мотивувальних частинах постанов Великої Палати Верховного Суду (справи № 305/1180/15-ц, № 922/2383/16, № 757/31606/15-ц).
Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду в ухвалі від 27.03.2020 у справі № 910/4450/19 зазначила, що подібність правовідносин в іншій аналогічній справі визначається за такими критеріями: суб`єктний склад сторін спору, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) та об`єкт (предмет).
Отже, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що подібність правовідносин визначається за їхніми елементами, зокрема суб`єктами, об`єктами та змістом (правами й обов`язками суб`єктів правовідносин) у конкретній справі, що, у свою чергу, не може свідчити про подібність правовідносин.
Також Верховний Суд зазначає, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження.
При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України (що визначено), покладається на скаржника.
Водночас обов`язковою умовою для застосування пункту 1 частини третьої статті 310 ГПК України є висновок про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу. При цьому у даній справі заявлені скаржником підстави для касаційного оскарження судового рішення згідно з пунктом 1 частини другої статті 287 цього Кодексу є необґрунтованими.
Таким чином, Верховний Суд вважає безпідставними доводи скаржника про неповне дослідження судом апеляційної інстанції зібраних у справі доказів у зв`язку з тим, що зазначені скаржником підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, не знайшли свого підтвердження.
Що ж до посилань Позивача у касаційній скарзі на те, що при ухваленні оскаржуваної постанови апеляційним судом не враховано правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 08.10.2020 у справі № 908/1580/19 щодо застосування пункту 8.2.5 ПРРЕЕ, то Судом таким посиланням не надається правова оцінка, оскільки з постанови Верховного Суду від 08.10.2020 у справі                 № 908/1580/19 вбачається, що касаційне провадження у справі № 908/1580/19 за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в частині підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 287 ГПК України, а саме в частині доводів скаржника про те, що судом апеляційної інстанції застосовано норму права, зокрема, пункт 8.2.5 ПРРЕЕ без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду, закрито, у зв`язку з відсутністю подібності правовідносин. Тобто Верховний Суд, закриваючи провадження у справі                     № 908/1580/19 у вказаній частині, не викладав правового висновку щодо застосування пункту 8.2.5 ПРРЕЕ у подібних правовідносинах.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права.
Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
За таких обставин Верховний Суд вважає, що надав відповіді на всі істотні, вагомі та доречні доводи, які викладені скаржником у касаційній скарзі та стали підставою для відкриття касаційного провадження.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 296 ГПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
Керуючись статтею 234 та пунктом 5 частини першої статті 296 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В :
1. Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю  "Альба" на постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі № 914/2001/20.
2. Поновити дію постанови Західного апеляційного господарського суду від 14.07.2021 у справі № 914/2001/20, дію якої зупинено ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 08.09.2021.
Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                              І. Булгакова
Суддя                                                                                                             Б. Львов
Суддя                                                                                                             Т. Малашенкова