ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2021 року	Львів	Справа № 308/12658/21 пров. № А/857/18993/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді:                                                  Запотічного І.І.,
суддів:                                                                      Довгої О.І., Матковської З.М.,
при секретарі судового засідання:                              Герман О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу громадянина Афганістану ОСОБА_1 на рішення  Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області  від 23 вересня 2021 року (суддя Данко В.Й., ухвалене в м. Ужгороді о 17:08) у справі  № 308/12658/21 за адміністративним позовом Військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 до громадянина Афганістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про затримання до вирішення  питання про визнання його біженцем або особою , яка потребує додаткового захисту в  Україні,-  

                                                  ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2021 року Військова частина НОМЕР_1 Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України звернулася в суд з позовом до громадянина Афганістану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2  про затримання іноземця на термін до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 вересня 2021 року позов задоволено. Затримано Громадянина Афганістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до прийняття рішення за заявою про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні на строк шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач в особі адвоката Мартинова Георгія Костянтиновича оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивачем не надано доказів в підтвердження факту існування однієї із обставин, наявність якої є обов`язковою умовою застосування до відповідача одного із заходів, визначених статтею 289 КАС України, а саме належних, допустимих та достатніх доказів того, що відповідачами було порушено законодавство України з прикордонних питань. Згідно доводів апеляційної скарги, відповідач разом з матір`ю та неповнолітніми братом та сестрою прибули в Україну відповідно до виданих віз на запрошення свого дядька, громадянина України. В апелянта наявні дійсні документи, що дають йому право для легального перебування в Україні та на виїзд з України. Також зазначає про відсутність доказів наявності в уповноважених органах ДМС України справи про розгляд заяви апелянта про визнання його біженцем.
Сторони, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, явки уповноважених представників в судове засідання не забезпечили, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі. 
Клопотання представника апелянта про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає, оскільки не підтверджене належними доказами неможливості прибути в судове засідання.
Наявна в матеріалах справи копія довідки про захворювання відповідача не береться судом до уваги, оскільки датована 09.11.2021 та не може бути підставою для відкладення розгляду справи 25.11.2021.
Більше того, суд вважає за потрібне зауважити, що в цій категорії справ КАС України встановлено скороченні строки розгляду справи і вказана справа може бути повно і всебічно вирішена за наявними в ній доказами.
Протокольною ухвалою суду від 11.11.2021 продовжено строк розгляду справи на 15 днів.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 
З матеріалів справи слідує, що 20 вересня 2021 року о 16 год. 00 хв. відповідач- Громадянин Афганістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку Угоди між Україною та Європейським Співтовариством про реадмісію осіб, встановленим порядком був прийнятий на територію України з Словаччини, який був виявлений та затриманий 16.09.2021 року прикордонною поліцією СР на напрямку 150-151 прикордонного знаку на території Словацької Республіки, за незаконний перетин Державного кордону України в Словацьку Республіку, поза межами пунктів пропуску, у складі групи осіб.
Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін та наявними у справі письмовими доказами: даними протоколу про адміністративне затримання від 20.09.2021 року; даними протоколу особистого огляду, огляду речей та вилучення речей і документів від 20.09.2021 року, актом приймання-передавання особи від 20.09.2021 року.
З матеріалів справи, а саме з повідомлення про направлення заяв №21-1038 від 22.09.2021 року, адресованого начальнику ГУ ДМС України у Закарпатській області встановлено, що Громадянин Афганістану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернувся із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до положень статей 9, 29 Загальної декларації прав людини ніхто не може зазнавати безпідставного арешту, затримання або вигнання. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина повинна зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.
Згідно з статтею 2 Закону України  “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”  від 22.09.2011 №3773-VI (далі  – Закон №  3773-VI) правовий статус іноземців та осіб без громадянства визначається Конституцією України, цим та іншими законами України, а також міжнародними договорами України.
Частиною третьою  статті 3 Закону № 3773-VI  передбачено, що іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватись Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Відповідно до частини 2  статті 14 Закону № 3773-VI  іноземці та особи без громадянства в разі незаконного перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України затримуються та в разі, якщо порушення ними законодавства України не передбачає кримінальної відповідальності, повертаються до країни попереднього перебування у встановленому порядку.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання іноземців або осіб без громадянства визначені положеннями  статті 289 КАС України.
Згідно з частиною першою  статті 289 КАС України  за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Згідно частини другої цієї статті заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.
Отже, захід, визначений  статтею 289 КАС України - затримання іноземця до завершення процедури розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, можливий лише за обставин вчинення ним порушення законодавства України з прикордонних питань і неприйняття рішення про визнання цього іноземця біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Відповідно до ч.4  ст.30 Закону України “Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства”, іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Інструкцією про порядок дій посадових осіб Державної прикордонної служби України та взаємодії з територіальними органами Державної міграційної служби України під час звернення іноземців чи осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, затвердженою наказом МВС від 10.08.2016 №772, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02.09.2016 за №1212/29342, визначено порядок дій посадових осіб органів та підрозділів охорони державного кордону (Морської охорони) у разі звернення іноземців або осіб без громадянства із заявами про визнання біженцями або особами, які потребують додаткового захисту, а також порядок подальшої взаємодії з територіальними органами ДМС, якою згідно абзаців першого та другого підпункту 3 пункту 4 розділу II унормовано, що посадові особи підрозділу по роботі з іноземцями та адміністративного провадження: забезпечують подання до адміністративного суду за місцезнаходженням органу охорони державного кордону у визначений законодавством України строк позов про затримання іноземця та особи без громадянства до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, відповідно до частини другої статті 289  статті КАС України.
У разі звернення особи під час її перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вона продовжує перебувати в зазначеному пункті до остаточного прийняття рішення за заявою.
Згідно з частиною одинадцятою  статті 289 КАС України  строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Позивачем доведено обставини порушення відповідачем вимог законодавства з прикордонних питань  (спільно з іншими особами незаконно перетинав державний кордон з України в Словацьку Республіку поза пунктом пропуску), останній не має законних підстав для перебування на території України, у нього відсутні документи, що дають право на виїзд з України, та на час розгляду справи судом першої інстанції звернувся із заявою про отримання захисту на території України, а тому судом першої інстанції зроблено вірний висновок, що є всі правові підстави для затримання відповідача до вирішення питання про визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Як наслідок, зібраними у справі доказами та положеннями законодавства підтверджується правомірність висновків суду першої інстанції про наявність правових підстав, визначених статтею 289 КАС України, для затримання відповідача до завершення процедури прийняття рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, що потребує додаткового захисту, але не більш як на 6 місяців.
Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями  289, 308, 315, 316, 321, 322, 325,  Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Громадянина Афганістану ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення  Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області  від 23 вересня 2021 року у справі № 308/12658/21 без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.
На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повне судове рішення складено 03.12.2021