УХВАЛА 
12 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 184/1182/19
провадження № 51-4843ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 на вирок Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2020 року та клопотання про поновлення строку касаційного оскарження,
встановив:
Вироком Дніпровського апеляційного суду від 10 червня 2020 року скасовано вирок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 30 січня 2020 року щодо ОСОБА_4 в частині призначеного покарання. ОСОБА_4 призначено покарання за частинами 1, 2 ст. 309 ККта на підставі ч. 1 ст. 70 КК визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Також, апеляційним судом зазначено, що строк відбування покарання необхідно рахувати з часу фактичного виконання вироку.
Не погоджуючись із вироком апеляційного суду, ОСОБА_4 поза межами строку на касаційне оскарження подала до Верховного Суду касаційну скаргу. Крім того,               засуджена порушила питання про поновлення строку на касаційне оскарження цього вироку.
На обґрунтування поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження        ОСОБА_4 вказує, що вона проходила лікування для наркозалежних, після чого її було направлено для відбування покарання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
Правило дотримання тримісячного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб кримінальні провадження розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності. Воно надає особі, яка має право на касаційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати касаційну скаргу, визначитися зі своїми аргументами та їх обґрунтуванням.
Порядок обчислення процесуальних строків визначено ст. 115 КПК. За ч. 4 вказаної статті процесуального закону при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.
Згідно з ч. 5 ст. 115 КПК при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
Так, вирок Дніпровського апеляційного суду проголошено 10 червня 2020 року, а тому останнім днем подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції для ОСОБА_4 було 11 вересня 2020 року.
Проте засуджена звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою лише                       29 вересня 2021 року (згідно з датою підписання скарги та супровідного листа                 ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)»), тобто поза межами строку на касаційне оскарження.
Частиною 1 ст. 117 КПКвстановлено, що пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від                  20 квітня 2017 року № 5-440кс(15)16, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.
Наведені засудженою доводи про необхідність поновлення їй строку на касаційне оскарження Верховний Суд не визнає поважними з огляду на таке.
Верховний Суд виходить із того, що встановлений процесуальним законом тримісячний строк для подання касаційної скарги є досить тривалим і достатнім для реалізації права на касаційне оскарження судових рішень. Водночас особа, яка бажає подати касаційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому під час вирішення питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на касаційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) в межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску) та інші доречні обставини.
Так, касаційну скаргу ОСОБА_4 подано більше ніж через рік після набрання оскаржуваним судовим рішенням законної сили, а зазначені засудженою причини пропуску строку на касаційне оскарження, зокрема проходження лікування для наркозалежних і взяття її під вартув подальшому, на переконання колегії суддів Верховного Суду, не є поважними, оскільки об`єктивно не перешкоджали ОСОБА_4 подати касаційну скаргу в передбачений законом строк, у зв`язку з чим клопотання засудженої про поновлення строку на касаційне оскарження не підлягає задоволенню.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо її подано після закінчення строку на касаційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення. 
Ураховуючи викладене, Верховний Суд, керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, вважає за необхідне повернути касаційну скаргу, оскільки ОСОБА_4 подала її після закінчення строку касаційного оскарження, а з її клопотання не вбачається підстав для поновлення строку.
Керуючись п. 3 ч. 3 ст. 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
Клопотання засудженої ОСОБА_4 про поновлення строку касаційного оскарження залишити без задоволення.
Повернути касаційну скаргу засудженої ОСОБА_4 разом із усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                 ОСОБА_2                                  ОСОБА_3