ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1749/21 Справа № 203/4405/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Підберезний Г. А. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

07 грудня 2021 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Колєсніка С.В. на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, накладено адміністративне стягнення у виді конфіскації предметів правопорушення згідно протоколу про порушення митних правил №0347/11000/20 та стягнуто судовий збір у розмірі 454,00 грн.,

за участю:
особи, що притягується
до адміністративної відповідальності,                  ОСОБА_1 , 
захисника                                                 Колєсніка С.В., 
представника митниці (в режимі
відеоконференції)                                        Ковальова О.М.,       

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року у Дніпровській митниці Держмитслужби за листом відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавської області від 31 серпня 2020 року №4596/115/103/02-2020 проводилися перевірочні заходи щодо законності знаходження на митній території України транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA», р/н НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , за результатами яких встановлено, що згідно наявної інформації в АСМО «Інспектор» зазначений автомобіль був ввезений до України ОСОБА_1 08 липня 2018 року в зоні діяльності Сумської митниці ДФС в режимі «транзит».
Вимогами ст.ст. 93, 95 МК України передбачено, що товари, які переміщуються у митному режимі транзит, повинні бути доставленими у митний орган призначення у строк до 10 діб. 
Станом на 02 жовтня 2020 року вищезазначений автомобіль, вартістю наявною в мережі Інтернет 1 000 Євро (36 661,02 грн.), до митного органу призначення не доставлений.
Так, ОСОБА_1 перевищив встановлений ч. 1 ст. 95 МК України строк доставки вказаного транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем, до митного органу призначення більше ніж на тридцять діб, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України.
В апеляційній скарзі захисник просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді та закрити провадження у справі.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, про наявність постанови стало відомо 19 жовтня 2021 року.
Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує на те, що митними органами не було враховано пояснення ОСОБА_1 , не було надано можливості скористатись юридичною допомогою, не було роз`яснено його права та обов`язки, не було враховано особу правопорушника. Зазначає, що відсутні відомості про належне повідомлення правопорушника про дату та час розгляду справи, що свідчить про порушення права на захист. Звертає увагу, що наявна в матеріалах справи повістка про виклик до митниці складена з порушенням вимог закону та містить неправильну адресу проживання ОСОБА_1 . Звертає увагу, що на час розгляду справи у суді першої інстанції закінчились строки притягнення до відповідальності, оскільки перевірка органами митниці була проведена ще у 2018 році.
       Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.
       Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 10 березня 2021 року за відсутності ОСОБА_1 та його захисника. З матеріалів справи слідує, що з текстом оскаржуваної постанови захисник ознайомився 19 жовтня 2021 року, апеляційна скарга подана до відділення “Укрпошти” 28 жовтня 2021 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що оскаржувана постанова винесена за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, матеріали справи не містять відомостей про отримання ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови, з текстом оскаржуваної постанови захисник ознайомився 28 жовтня 2021 року, а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та поновлення строку на апеляційне оскарження, як такий, що пропущений не з вини апелянта, і розцінює обставини, на які він посилається, як поважні. 
       Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення. 
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
       Статтею 487 МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
       Відповідно до вимог ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
       Вищевказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані не повністю.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені зокрема статтями 482-484 цього Кодексу розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).
Згідно із ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує в тому числі чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
При цьому протокол про адміністративне правопорушення є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення особою неправомірних дій і є одним із джерел доказів та підставою подальшого провадження у справі.
Згідно положень КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що інкримінуються особі.
Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна містити зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи.
Аналіз матеріалів справи свідчить про те, що суд першої інстанції не дотримався наведених вище вимог закону.
З оскаржуваної постанови слідує, що суд першої інстанції виклав обставини, зазначені в поданні митного органу, а не встановив обставин за результатами розгляду протоколу про порушення митних правил.
Отже, з огляду на вищевикладене апеляційний суд доходить висновку про те, що суд першої інстанції не встановив фактичних обставини справи, що свідчить про порушення норм матеріального та процесуального права.
Крім того, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні митного порушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, є передчасним з огляду на наступне.
       Згідно зі ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
       Пунктом 1 ч. 1 ст. 95 МК України передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюються строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.
       Протоколом про порушення митних правил № 0347/11000/20 від 02 жовтня 2020 року встановлено, що в Дніпровській митниці Держмитслужби проводились перевірочні заходи з приводу перебування на митній території України транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA», р/н  НОМЕР_1 , номер кузова № НОМЕР_2 , за результатами яких встановлено, що згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор», зазначений автомобіль 08 липня 2018 року ввіз ОСОБА_1 на митну територію України в зоні діяльності Сумської митниці ДФС в митному режимі «транзит». Станом на 02 жовтня 2020 року вище вказаний автомобіль, вартістю наявною в мережі Інтернет 1 000 Євро (36 661,02 грн.), до митного органу призначення не доставлений.
       З урахуванням вищенаведеного зазначені дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України.
       При цьому протокол про порушення митних правил містить посилання як на підставу для порушення справи про порушення митних правил на лист відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавської області від 31 серпня 2020 року №4596/115/103/02-2020.
       Однак як слідує з наданих стороною захисту під час апеляційного перегляду документів перевірка законності перебування на митній території України транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA», р/н НОМЕР_1 , проводилась ще у 2018 році, що підтверджується запрошенням головного державного інспектора відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці ДФС від 26 лютого 2018 року за вих.№412/04-50-20-03-23, про виклик ОСОБА_1 до управління протидії митним правопорушенням Дніпропетровської митниці ДФС на 10.00 год. 05 березня 2018 року з метою перевірки законності перебування на митній території України транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA», р/н НОМЕР_3 .
       А тому не можна вважати датою виявлення правопорушення дату складання протоколу про порушення митних правил чи дату отримання митними органами листа відділення поліції № 2 Полтавського відділу поліції ГУНП в Полтавської області від 31 серпня 2020 року.
       Також, відповідно до ч. 2 ст. 494 МК України протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.
Згідно із ч.ч. 3, 4 ст. 494 МК України протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.
Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.
Наявними матеріалами підтверджено, що протокол щодо ОСОБА_1 складався за його та захисника відсутності, без залучення свідків.
Згідно із ч. 9 ст. 494 МК України якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є.
Проте, протокол у цій справі не містить відповідного запису та підпису посадової особи.
       Крім того, матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 в межах даної справи так і не надав жодних пояснень стосовно порушення, яке йому закидається, чим порушено його право на захист.
       Також, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що на момент ввезення транспортного засобу, а саме: 08 липня 2018 року, диспозиція ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
       Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
       Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.
       Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року редакція ч. 6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
       Диспозицією ч. 6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановлених статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
       За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.
       Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.
       Відповідно до положень ст. 3 МК України норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені МК України, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
       У рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
       Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
       Відповідно до ч. 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
       Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.
       Із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що               ОСОБА_1  ввіз 08 липня 2018 року на територію України транспортний засіб «SKODA ОСТAVIA», р/н НОМЕР_1 в митному режимі «транзит» і в термін більше ніж 10 днів не вивіз цей автомобіль за митну територію України, його дії утворюють склад правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 470 МК України, в редакції, яка була чинна на час вчинення правопорушення, а тому підстав для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України немає.
       При цьому хоча вчинене  ОСОБА_1  правопорушення дійсно є триваючим, як про це обгрунтовано зазначив представник митниці, проте вказана обставина не є підставою для кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 470 МК України з огляду на те, що на час виявлення уповноваженою особою Дніпропетровської митниці ДФС факту порушення ОСОБА_1 законності перебування на митній території України транспортного засобу «SKODA ОСТAVIA», р/н НОМЕР_3 , диспозиція ст. 470 МК України передбачала відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого ст. 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення, складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
       Згідно ч. 1 ст. 522 МК України справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України.
Враховуючи наведене апеляційний суд прийшов до висновку, що підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції немає та висновок суду першої інстанції про наявність складу цього правопорушення у діях ОСОБА_1 є необгрунтованим, винесеним без з`ясування усіх необхідних обставин, які мають істотне значення для розгляду справи.
За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги захисника, скасування постанови суду першої інстанції з винесенням нової, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення -

ПОСТАНОВИВ:

       Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвокату Колєсніку С.В. строк апеляційного оскарження постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року.
       Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Колєсніка С.В. — задовольнити частково.
       Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2021 року про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України скасувати та провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

       Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

       Суддя Дніпровського
       апеляційного суду                                           С.І. Крот