Справа № 425/2377/21 
Провадження № 33/810/224/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» листопада 2021 року                                 м. Сєвєродонецьк 
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання захисника Юрченка Володимира Григоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року щодо  ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі-КУпАП), -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 454,00 грн.

       01 листопада 2021 року захисником Юрченком В.Г. в інтересах  ОСОБА_1  подана апеляційна скарга, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді місцевого суду. В обґрунтування свого клопотання захисник вказує на те, що ані він, ані його підзахисний не були присутніми на проголошенні постанови Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року, а копію вказаної постанови суду він отримав поштою лише 23 жовтня 2021 року. Отже захисник вважає, що існують підстави для поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду та просить його поновити.

       Перевіривши матеріали справи та наведені в клопотанні доводи щодо поважності причин пропуску стороною захисту строку на оскарження рішення судді місцевого суду, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Частиною 1  статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»  визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини  кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.
Як убачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваного рішення, всупереч доводам захисника щодо його відсутності при проголошенні постанови суду, під час судового розгляду справі 29 вересня 2021 року у Рубіжанському міському суді Луганської області брали участь як сам  ОСОБА_1 , так і його захисник Юрченко В.Г. При цьому  ОСОБА_1  давав пояснення щодо власної версії подій, та судом перевірялися наведені у клопотанні захисника доводи про  закриття провадження у справі. Це свідчить про те, що сторона захисту була обізнана про результати прийнятого 29.09.2021 судом рішення про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавлення права керування транспортним засобом строком на 1 рік. 
Отже, виходячи з приписів ч.2 ст.294 КУпАП, строк апеляційного оскарження постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року спливав – 11 жовтня 2021 року (з урахуваням вихідних днів, яким були 9 та 10 жовтня 2021).
Таким чином вказані обставини свідчать про те, що як сам ОСОБА_1 , так і його захисник Юрченко В.Г. безумовно були обізнані про зміст ухваленого судом рішення у справі, а отже мали можливість своєчасно подати апеляційну скаргу, але не скористалися своїм правом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у визначений законом строк.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду й твердження сторони захисту про отримання копії оскаржуваного судового рішення лише 23 жовтня 2021 року, з огляду на наступне.
Як свідчить наявний у матеріалах справи супровідний лист місцевого суду (а.с.36) 01 жовтня 2021 року копії постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року були надіслані поштою на адресу за місцем проживання ОСОБА_1 і захисника Юрченка В.Г., та отримані ними – ОСОБА_1 19 жовтня 2021 року (а.с.41) та ОСОБА_2 21 жовтня 2021 року (а.с.40). 
Натомість, зміст апеляційної скарги та долучений до неї поштовий конверт «Укрпошта» (а.с.49) свідчать про те, що її було сформовано та подано захисником до місцевого суду лише 01 листопада 2021 року, тобто після спливу визначеного законом строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, якщо рахувати цей строк, як вважає захисник, з дня отримання її копії особою, яка притягається до адміністративної відповідальності- 19.10.2021.
З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні захисника Юрченко В.Г. доводами щодо поважності причин пропуску строків на апеляційне оскарження постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року та апеляційний суд вважає їх неспроможними, оскільки, як сам ОСОБА_1 , так і його захисник Юрченко В.Г., які брали участь у розгляді справи та які безумовно знали про результати прийнятого судом рішення, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після проголошення постанови місцевого суду, не скористалися наданим їм законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними. 
Інших причин, які унеможливили своєчасно стороні захисту подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні захисника не наведено. 
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання захисника Юрченка В.Г. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити захиснику Юрченку Володимиру Григоровичу у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 29.09.2021 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ЛУГАНСЬКОГО 
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО