ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
(додаткова)
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

       08 грудня 2021 року                   м. Чернівці        Справа № 715/1733/20
                                                               Провадження №22-з/822/79/21
       Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого Лисака І.Н.,
       суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.,
секретар: Скрипка С.В.,
позивач: ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при розгляді заяви ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя, поділ житлового будинку, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, поділ рухомого майна, за апеляційними скаргами ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07 липня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Григорчака Ю.П., повний текст судового рішення складено 15 липня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання договору оренди землі недійсним, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя, поділ житлового будинку, скасування державної реєстрації права власності на житловий будинок, поділ рухомого майна.
Рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07.07.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано недійсним договір оренди землі, укладений 26 жовтня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , предметом якого є земельна ділянка площею 0,1500 га, кадастровий №7321055100:01:005:0287, що розташована на території Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасовано рішення державного реєстратора Глибоцької селищної ради Чернівецького району Чернівецької області Чорної Н.Г. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, а саме права оренди, індексний номер 43828399 від 02.11.2018 року (запис про інше речове право № 28714449 від 29.10.2018).
Визнано протиправним та скасовано рішення від 29.01.2019 року державного реєстратора Берегеча І.А. КП «Бюро реєстрації нерухомості та бізнесу» Чернівецької області про державну реєстрацію права власності в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а саме права приватної власності ОСОБА_3 на житловий будинок по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1755077173210, номер запису про право власності 30092650 від 29.01.2019 року, здійснений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45309575 від 31.01.2019 року 15:47:49.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 половину вартості транспортних засобів «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , 2007 року випуску, причепа марки «Сантей 750-141», д.н.з. НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_4 , 2013 року випуску та автомобіля марки «Citroen Jumpy», д.н.з. НОМЕР_5 , кузов НОМЕР_6 , 2013 року випуску, в розмірі 219 784,18 грн. 
Вирішено питання щодо судових витрат, а саме стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати пов`язані з проведенням автотоварознавчого дослідження в розмірі 1015,20 грн та судового збору в розмірі 4 720,24 грн. 
Постановою Чернівецького апеляційного суду від 01.11.2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_3 , залишено без задоволення, апеляційну скаргу  ОСОБА_4 в інтересах  ОСОБА_1 задоволено.
Рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 07.07.2021 року в частині обґрунтування підстав визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 26.10.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , змінено з мотивів, викладених в тексті постанови.
Рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 й ОСОБА_3 про визнання житлового будинку спільною сумісною власністю подружжя та його поділ задоволено. Визнано житловий будинок, розташований по АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 та здійснено його поділ по першому варіанту розподілу згідно висновку №18 судової будівельно-технічної експертизи, зазначено перелік виділених приміщень та залишених у спільному користуванні із компенсацією різниці у вартості часток .
29.11.2021 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, яка мотивована тим, що суд апеляційної інстанції не вирішив питання розподілу всіх судових витрат, які в даному випадку складаються з витрат по сплаті судового збору за подачу позовної заяви до Глибоцького районного суду Чернівецької області та заяви про забезпечення позову в розмірі 7051 грн; по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 13650 грн; по оплаті будівельно-технічної експертизи в розмірі 9240 грн.
Просив ухвалити додаткове рішення по справі, яким вирішити питання щодо стягнення на користь ОСОБА_1 вказаних судових витрат.
Перед початком розгляду справи по суті, колегія суддів надає оцінку заявам відповідачів, які надійшли до початку розгляду справи по суті.
За заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що їм не надіслано копії заяви про ухвалення додаткового рішення з додатками, у зв`язку з чим вони просять відкласти розгляд справи на іншу дату з їх направленням, колегія суддів зазначає наступне.
ЦПК України покладає обов`язок вручення учаснику процесу копій заяв та клопотань як на суд, так і на ініціатора таких, перелік випадків яких визначено в ЦПК України, де заява про ухвалення додаткового рішення не відноситься до документів, які зобов`язані направити учасникам процесу суд або заявник.
У інших випадках видача копій документів регулюється ЦПК України в сукупності із п.п.6 п.4 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», яким визначено сплату за виготовлення копій документів, долучених до справи.
Таким чином, клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не підлягають задоволенню, оскільки з часу отримання 03.12.2021 року повідомлення останніми та їх представником ОСОБА_6 про розгляд заяви такі мали об`єктивну змогу з`явитися до суду апеляційної інстанції, ознайомитися з поданою стороною позивача заявою та доданими до неї документами, тобто скористатися своїми процесуальними правами й дотриматися процесуальних обов`язків.
Крім того, відповідачами не надано суду квитанцій на підтвердження оплати збору для виготовлення їм копій документів, долучених до матеріалів справи, що унеможливлює направлення останніх заявникам.
В силу ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із чиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За наведеного, заяви останніх задоволенню не підлягають.
По суті заяви про ухвалення додаткового рішення колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи заяви вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції керуючись ст.367 ЦПК України переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.  Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.  Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.  Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.  Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:  1) керує ходом судового процесу;  2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;  3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;  4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;  5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.  Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.  Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
В силу ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається, в тому числі, порядок розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
З матеріалів справи вбачається, що при ухвалені постанови судом апеляційної інстанції не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат, що є підставою для ухвалення додаткового судового рішення.
Так, при зверненні до суду позивач заявляла вимоги як майнового, так і немайнового характеру, у зв`язку з чим за подання позовної заяви було сплачено судовий збір у розмірі 11350,80 грн, що підтверджується квитанціями від 07.08.2020 року №0.0.1793613553.1 на суму 840,80 грн та №0.0.1793613109.1 на суму 10 510 грн (т.1 а.с.1).
Згідно квитанції від 07.08.2020 року заявником сплачено судовий збір у розмірі 420,40 грн за подання клопотання про забезпечення позову (т.1 а.с.118).
Також, за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 13 650 грн, що підтверджується квитанцією від 16.08.2021 року №0.0.2231997574.1 (т.2 а.с.128).
Крім того, судом ухвалою від 17.11.2020 року у справі було призначено судову будівельно-технічну експертизу, витрати на оплату якої покладено на ОСОБА_1 . Відомості про те, що позивач здійснила оплату витрат за проведення вказаної експертизи, містяться на а.с.2 експертизи ( т.2 а.с.25). Однак, підтвердження їх розміру матеріали справи не містять, а рахунок №149 від 28.12.2020 року на оплату експертизи та квитанція №0.0.1989134283.1 про її оплату в розмірі 9 240 грн від 22.01.2021 року представником позивача ОСОБА_4 подані лише 29.11.2021 року разом із заявою про ухвалення додаткового рішення, тобто після завершення розгляду справи по суті.
Аналіз ст.270 ЦПК України дає підстави суду прийти до висновку, що суд може ухвалити додаткове рішення лише щодо вимог і розподілу судового збору, докази на понесення яких були подані і приєднані до матеріалів справи лише до ухвалення основного рішення по суті спору, а отже прийматися після такого не можуть, що унеможливлює компенсацію стороні витрат на проведення експертизи.
З урахуванням того, що спір між сторонами виник щодо визнання права власності на майно, яке було набуте подружжям за час шлюбу, а відповідач ОСОБА_2 протиправно переоформив спірне майно на ОСОБА_3 , яка є його матір`ю, для виведення спірного майна зі статусу спільного сумісного майна подружжя – компенсацію судових витрат слід покласти на нього.
Враховуючи те, що постановою суду апеляційної інстанції від 01 листопада 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задоволено, а тому слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати, які підтверджені належними доказами до ухвалення рішення, а саме: по сплаті судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову в суді першої інстанції, а саме різницю між сумою, яка стягнута судом першої інстанції в розмірі 4720,24 грн, що складає 7051 грн, та по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 13 650 грн.
Керуючись ст.ст.270, 381 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:
Заяву ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 20 701 (двадцять тисяч сімсот одну) грн.
Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий – підпис /І.Н. Лисак/
Судді – підписи /І.М. Литвинюк, І.Б. Перепелюк/