УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/27470/20
Провадження № 22-ц/4820/1809/21
Категорія: 47

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

14 грудня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд в складі 
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Корніюк А.П. (суддя – доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.
секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/27470/20 за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року (суддя Стефанишин С.Л.) у справі за позовом Хмельницької міської ради до ОСОБА_1 , третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.
Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд
в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду позивач зазначав, що ОСОБА_1 є власником торгово-офісного приміщення загальною площею 62,4 кв.м. по АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 02.02.2017, однак з моменту набуття зазначеного права власності, права на земельну ділянку площею 104 кв.м. не оформила і плату за користування ділянкою не здійснює. Позивач вказує, що внаслідок таких дій ОСОБА_1 територіальна громада позбавлена можливості отримати за період з 10.01.2020 до 01.10.2020 дохід у розмірі 13 891,10 грн від здачі земельної ділянки в оренду. Оскільки відповідачка не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для неї, як землекористувача, є орендна плата. Позивач зазначає, що відповідачка, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшила свої доходи, а Хмельницька міська рада втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 13 891,10 грн. 
Враховуючи вищезазначене, Хмельницька міська рада просила суд стягнути з ОСОБА_1 13 891,10 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 . 
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Хмельницької міської ради 13 891,10 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по АДРЕСА_1 та судовий збір в сумі 2102 грн.
Не погоджуючись із цим рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянтка зазначає, що земельна ділянка площею 0,0104 га, за користування якою позивачем нараховано нібито безпідставно збережені кошти, з квітня 2014 року знаходилась в оренді у ТОВ «Торговий Дім на Подільській» у складі земельної ділянки площею 0,8274 га строком дії до 11.01.2022 і про те, що державна реєстрація права оренди була припинена 03.09.2020 їй стало відомо лише в ході розгляду судової справи. Апелянтка посилається на те, що у 2015 році з порушенням чинного законодавства в межах загальної ділянки була сформована земельна ділянка для її приміщення з прилеглою територією площею 0,0104 га та проведена державна реєстрація з присвоєнням кадастрового номеру 6810100000:01:003:0326.
ОСОБА_1 зазначає, що право користування (оренди) земельною ділянкою площею 0,8274 га за товариством не припинялось, що підтверджено рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.09.2018. Однак, позивач всупереч вищевказаному рішенню стверджував, що земельна ділянка площею 0,8274 га не була в оренді, так як 30.04.2013 рішенням господарського суду договір оренди між ТОВ «Торговий Дім на Подільській» та Хмельницькою міською радою визнано недійсним і земельна ділянка площею 0,8274 га, кадастровий номер 6810100000:01:003:0222 була вилучена з Державного земельного кадастру. І ці посилання позивача не відповідають дійсності, оскільки рішення господарського суду Хмельницькою міською радою не було виконано, про що свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №133907875 від 10.08.2018, за якою земельна ділянка площею 0,8274 га не вилучалась і рішення про скасування договору оренди Хмельницькою міською радою не приймалось. Більше того, міська рада 03.04.2014 зареєструвала за собою право власності на цю земельну ділянку площею 0,8274 га і тією ж датою зареєструвала право оренди за ТОВ «Торговий Дім на Подільській» строком до 11.01.2022.
Апелянтка вважає, що земельна ділянка площею 0,0104 га сформована неправомірно, оскільки вона утворена без припинення права користування земельною ділянкою площею 0,8274 га ТОВ «Торговий дім на Подільській», що суперечить ч.5 ст. 116 ЗК України; без поділу земельної ділянки площею 0,8274 га, що суперечить ч.2 ст.79-1 ЗК України; крім того, не вилучена з Державного реєстру на підставі того, що протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації речове право на неї не було зареєстроване; вона не може бути об`єктом оренди землі, на якій розташована цілісна будівля для обслуговування окремого вбудованого чи прибудованого приміщення, оскільки виділити приміщення будинку як окрему будівлю та надати йому окрему адресу, яка необхідна для визначення місця розташування земельної ділянки, як складова поняття «земельна ділянка» неможливо. Таким чином, земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:01:003:0326 накладається на земельну ділянку кадастровий номер 6810100000:01:003:0222. 
ОСОБА_1 також посилається на невірне визначення позивачем розміру безпідставно збережених коштів, адже ТОВ «Торговий Дім на Подільській» орендував земельну ділянку площею 8274 кв.м за ціною 514230,21 грн на рік, що складає 62,15 на рік за 1 кв.м. і з розрахунку на 104 кв.м. орендна плата мала б скласти 6463,60 грн на рік, однак позивач нарахував майже у 3,5 рази більше та просить стягнути 21621,36 грн.
Зважаючи на викладене, ОСОБА_1 просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог позивача. 
У відзиві на апеляційну скаргу Хмельницька міська рада погоджується із висновками суду першої інстанції та просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін. 
Позивач вважає недоведеним твердження відповідачки про те, що оформити право користування землею, а також сплачувати за таке користування вона не мала можливості, оскільки нежитлове приміщення площею 62,4 кв.м., що належить ОСОБА_1 є частиною будівлі цілісного майнового комплексу «Торговий дім на Подільській» і знаходиться на земельній ділянці площею 104 кв.м., а не на земельній ділянці площею 8274 кв.м. 
Хмельницька міська рада вказує, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 30.04.2013 визнано протиправним та скасовано рішення 14 сесії Хмельницької міської ради №25 від 11.01.2012 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8274 кв.м. та передачу її в короткострокову оренду ТОВ «Торговий дім на Подільській» і визнано недійсним договір оренди земельної ділянки №6810100004000455 від 19.04.2012. І, оскільки земельна ділянка по АДРЕСА_1 належить територіальній громаді м. Хмельницького в особі Хмельницької міської ради, тому остання своїми рішеннями від 30.04.2019 №59 та від 27.05.2015 №37 сформувала земельну ділянку по АДРЕСА_1 площею 104 кв.м. з кадастровим номером 6810100000:01:003:0326. Таким чином, враховуючи, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 104 кв.м. є сформованою як об`єкт цивільних прав ще з 2015 року, тому розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, було нараховано на земельну ділянку площею 104 кв.м. 
Крім того, позивач зазначає, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 104 кв.м. не перебуває в оренді в будь-якої особи, а договір оренди земельної ділянки площею 0,8274 га був чинним до моменту реєстрації припинення оренди землі і державному реєстрі речових прав на нерухоме майно до 03.09.2020. Однак, жодного відношення ця земельна ділянка до земельної ділянки площею 104 кв.м. не має.
Необґрунтованими вважає позивач, доводи апелянтки про те, що Хмельницька міська рада незаконно здійснила державну реєстрацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , начебто зі спливом одного року. Так, рішення Хмельницької міської ради від 30.04.2014 №59 ОСОБА_2 було надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 104 кв.м. по АДРЕСА_1 . Вподальшому було виготовлено проект землеустрою 17.02.2015 та було зареєстровано дану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі 17.03.2015, таким чином реєстрація за позивачем відбулась впродовж одного року. 
Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
І відповідно до положень ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення судового рішення, постановленого за відсутністю учасників справи є дата складення повного судового рішення 14 грудня 2021 року. 
Встановлено, що 18.11.2021 ОСОБА_1 направила до суду клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №686/24750/21 за позовом ОСОБА_1 до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, третя особа ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії, оскільки предметом судового розгляду у зазначеній справі є вимога про скасування державної реєстрації земельної ділянки кадастровий номер 6810100000:01:003:0326 з підстав її входження до складу іншої земельної ділянки.
Пунктом 6 частини 1 статті 251 ЦПК України визначено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства-до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Апеляційний суд вважає, що відсутні підстави для задоволення цього клопотання, оскільки судом не встановлено обставин, які б вказували на неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи №686/24750/21.
Також, 06.12.2021 ОСОБА_1 звернулась до апеляційного суду з клопотанням про витребування у позивача копію рішення Хмельницької міської ради про передачу їй в оренду земельної ділянки площею 0,0104 га за адресою АДРЕСА_1 кадастровий номер 6810100000:01:003:0326, копію підготовленого позивачем договору оренди земельної ділянки за підписом ОСОБА_3 , технічні документації на земельну ділянку кадастровий номер 6810100000:01:003:0326 від 2015 року та від 2020 року і витяг з технічної документації від 2015 року.
Частиною 2 ст. 367 ЦПК України передбачено, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиви на неї та ч. 3 передбачено, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Оскільки апелянткою не надано доказів неможливості заявлення такого клопотання в суді першої інстанції та отримання нею таких письмових доказів і надання їх суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення клопотання ОСОБА_1 про витребування письмових доказів.
З огляду на вищенаведене та керуючись ч. 2 ст. 367 ЦПК України підлягають поверненню третій особі ОСОБА_2 подані нею разом із поясненнями по справі копія договору №17 про сумісну діяльність від 01.07.2003, копія довідки АА №752429 з ЄДРПОУ, копія витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, копія шаблону відшкодування експлуатаційних витрат, копія постанови Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.02.2014, копія запиту від 30.12.2013 та листів Управління земельних ресурсів від 02.01.2014, від 24.11.2015, від 19.04.2016, копія витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 17.03.2015, копія Акту обстеження земельної ділянки від 13.02.2017 зі схемою розташування земельної ділянки, копія Кадастрового плану земельної ділянки, схема розташування земельної ділянки та об`єктів нерухомості. 
Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України). 
Оскаржуване судове рішення відповідає вказаним вимогам.
Судом першої інстанції встановлено, що згідно інформації про фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 здійснює роздрібну торгівлю взуттям і шкіряними виробами в спеціалізованих магазинах (основний) та іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; надає послуги перукарням та салонам краси; дата та номер запису про проведення державної реєстрації 29.10.2019 №26730000000070323 (а.с. 8)
ОСОБА_1 є власником торгово – офісного приміщення загальною площею 62,4 кв.м. по АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №227393802 від 08.10.2020 (а.с. 9).
Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-00044795792020 від 02.04.2020 земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:01:003:0326, площею 0,0104 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, дата державної реєстрації 17.03.2015, належить на праві комунальної власності територіальній громаді міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради (а.с. 14).
Відповідно до витягу із технічної документації №6-22-0.33-681/116-20 про нормативну грошову оцінку від 14.05.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 104 кв.м. за 2020 рік становить 270267 грн. (а.с. 13).
Рішенням сесії Хмельницької міської ради №64 від 29.08.2012 «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» із змінами і доповненнями, внесеними рішеннями Хмельницької міської ради від 12.12.2012 №75, від 27.02.2013 №66, від 24.04.2013 №56, від 30.10.2013 №24, від 04.03.2015 №28 вирішено впорядкувати орендну плату за землю, передбачивши застосування під час розрахунку орендної плати за землю відсотки від нормативної грошової оцінки згідно додатка (а.с. 101-103).
Відповідно до п. 10 додатку до рішення Хмельницької міської ради №64 від 29.08.2012 розмір річної орендної плати за землю у м. Хмельницькому на земельні ділянки з цільовим призначенням для розміщення, будівництва та обслуговування магазину, кафе, інтернет-кафе, бару, ресторану, інших об`єктів торгівлі та закладів ресторанного типу та прибудов до них вираховується виходячи із 8% від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної орендної плати за землю (а.с.103-105). 
Згідно розрахунку департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів та земельної реформи від 05.10.2020 №2804/02-12 сума неодержаного доходу від орендної плати за землю площею 104 кв.м. по АДРЕСА_1 за період з 10.01.2020 до 01.10.2020 (крім березня) становить 13891,10 грн. (а.с. 17).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення прав позивача щодо безоплатного користування ОСОБА_1 сформованою земельною ділянкою площею 0,0104 га без укладення договору оренди та не здійснення останньою плати за користування цією ділянкою, внаслідок чого позивач позбавлений був можливості отримати дохід від здачі цієї земельної ділянки в оренду. І оскільки розрахунок суми неодержаного доходу від орендної плати за цю земельну ділянку за період з 10.01.2020 до 01.10.2020 проведено виходячи із орендної ставки 8% до нормативно грошової оцінки земельної ділянки та з визначенням орендної плати за рік та за місяць, тому наявні підстави для стягнення із відповідачки 13891,10 грн безпідставно збережених коштів.
Дійшовши такого висновку, суд обґрунтовано посилався на відповідні норми матеріального та процесуального права. 
Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 
Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (висновок, сформульований    у постанові Верховного Суду України від 02 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).
У главах 82 і 83 ЦК України визначено, що для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Водночас для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.
Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути лише майно, яке безпідставно набув (зберіг), або вартість цього майна.
До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. 
Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.
Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений  у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18).
Згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.
Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина третя статті 157 ЗК України). Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284 (далі - Порядок № 284).
Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.
Доводи апеляційної скарги про те, що місцевий суд в порушення встановлених обставин справи погодився із твердженням позивача про те, що ОСОБА_1 , будучи власником приміщення користувалася землею та не сплачувала коштів за таке користування і договір оренди не укладала з 2017 року є голослівними, адже предметом спору є стягнення з відповідачки, як власника об`єкта нерухомого майна, коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій розміщено цей об`єкт за період саме з 10.01.2020 по 01.10.2020. І суд, виходячи з принципу диспозитивності судового процесу, розглядав справу за зверненням Хмельницької міської ради в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. 
Аргументи апеляційної скарги про те, що земельна ділянка площею 0,0104 га знаходилася з квітня 2014 року в оренді ТОВ «Торговий Дім на Подільській» у складі земельної ділянки площею 0,8274 га строком дії до 11.01.2022, що і було причиною неможливості оформлення ОСОБА_1 права користування земельною ділянкою площею 0,0104 га на законність оскаржуваного рішення не впливають.
Так, рішенням господарського суду Хмельницької області від 30.04.2013 по справі №924/351/13, що набрало законної сили 09.07.2013 визнано протиправним і скасовано рішення 14 сесії Хмельницької міської ради №25 від 11.01.2012 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 8274 кв.м. та передачу її в короткострокову оренду ТОВ «Торговий дім на Подільській», визнано недійсним договір оренди земельної ділянки №6810100004000455 від 19.04.2012. 
І 09.01.2020 скасовано речове право ТОВ «Торговий дім на Подільській» щодо земельної ділянки кадастровий номер 6810100000:01:003:0222 площею 0,8274 га на підставі рішення суду, справа 924/351/13 (а.с.136-138).
Разом з тим, 17.03.2015 сформовано земельну ділянку площею 0,0104 га кадастровий номер 6810100000:01:003:0326 по АДРЕСА_1 комунальної форми власності з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування торгово – офісних приміщень (а.с.14).
Враховуючи рішення господарського суду Хмельницької області від 30.04.2013 по справі №924/351/13, рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 у справі №822/1614/18, виходячи з того, що позов у цій справі спрямований на стягнення з власника об`єкта нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено і оцінивши у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України вищезазначені докази, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність законних підстав щодо стягнення із ОСОБА_1 на користь позивача кошти за фактичне користування земельною ділянкою за період саме з 10.01.2020 по 01.10.2020. 
З огляду на вищенаведене, посилання апелянтки на те, що судом першої інстанції не враховано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди товариством та рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 19.09.2018 в частині чинності договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 6810100000:01:003:0222 є неспроможними.
Разом з тим, суд першої інстанції в оскаржуваному рішення помилково зазначив дату припинення державної реєстрації права оренди ТОВ «Торговий Дім на Подільській» 03.09.2020, адже державним реєстратором 09.01.2020 скасовано речове право зазначеного товариства щодо земельної ділянки кадастровий номер 6810100000:01:003:0222 (а.с.136-138).
Аргументи апеляційної скарги про незаконність дій позивача щодо формування земельної ділянки площею 0,0104 га кадастровий номер 6810100000:01:003:0326 з підстав: її формування без припинення права користування земельною ділянкою кадастровий номер 6810100000:01:003:0222 ТОВ «Торговий Дім на Подільській»; без поділу загальної ділянки; не вилучення з Державного реєстру з підстав реєстрації поза межами одного року; не можливості виділення приміщення будівлі як окрему частину та присвоїти окрему адресу не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, адже на час його постановлення земельна ділянка кадастровий номер 6810100000:01:003:0326 є сформованою та внесена до Державного земельного кадастру (а.с.14).
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про незгоду відповідачки із розрахунком позивача щодо визначеного розміру недоотриманої орендної плати судова колегія вважає їх такими, що не заслуговують на увагу. 
Так, звертаючись до суду з цим позовом, позивач обґрунтовував фактичний розмір недоотриманої орендної плати в сумі  13891,10 грн, що визначений на підставі розрахунку Департаменту архітектури, містобудування та земельних ресурсів 05.10.2010 №2504/02-12.
Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 76-81, 89, 228, 229, 235, 263-265 ЦПК України визначено обов`язковість встановлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.
Обґрунтовуючи заявлену суму, позивач зазначав про те, що уповноважені особи міської ради при здійсненні розрахунків керувалися Порядком нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України  від 25.11.2016 № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», Витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 14.05.2020 № 6-22-0.33-681/116-20 та рішеннями сесій Хмельницької міської ради №20 від 15.12.2010 «Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького» та №64 від 29.08.2012 «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» із змінами та доповненнями.
Згідно з абзацом третім частини першої статті 13 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, зокрема, комунальної власності.
Крім того, згідно з абзацом першим пункту 289.1 Податкового кодексу України для визначення розміру орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.
Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки (частина друга статті 20 Закону України «Про оцінку земель»).
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для стягнення із відповідачки безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати. І обґрунтовуючи відхилення доводів ОСОБА_1 щодо визначення розміру орендної плати за земельну ділянку на рівні розміру орендної плати за 1 кв.м, визначеної договором оренди, що укладався між ТОВ «Торговий дім на Подільській» та Хмельницькою міською радою в 2012 році суд виходив з того, що нормативна грошова оцінка землі є основою для визначення розміру орендної плати для земель комунальної власності.
Зазначений висновок узгоджується за змістом із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, що викладений у постанові від 23 травня 2018 року по справі № 629/4628/16-ц та Верховного Суду у постановах від 18 березня 2020 року по справі № 639/5391/19, від 14 квітня 2021 року по справі №645/1040/19.
Встановивши, що земельна ділянка, площею 0,0104 по АДРЕСА_1 з 17.03.2015 сформована як об`єкт права оренди та виходячи з того, що при визначенні розміру для стягнення за період з 10.01.2020 по 01.10.2020 безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати нарахування мають здійснюватися на підставі витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та враховуючи витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав стягнення із відповідачки 13891,10 грн безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати використання земельної ділянки площею 0,0104 га кадастровий номер 6810100000:01:003:0326. 
Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено. 
Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 – 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 вересня 2021 року залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України. 

Повне судове рішення складено 14 грудня 2021 року.

Судді                                                                А.П. Корніюк

                                                       І.В. П`єнта

                                                       О.І. Талалай