УХВАЛА                                             
                                                                                                    
07 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 341/2539/13-ц
провадження № 61-5478св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Дундар І. О.,  Русинчука М. М.,  
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду           від 12 лютого 2020 року в складі колегії суддів Ясеновенко Л. В., Мелінишин Г. П., Пнівчук О. В.,
ВСТАНОВИВ : 
У жовтні 2013 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 та просила суд:
- встановити факт проживання її  з ОСОБА_2 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з вересня 2006 року по березень 2013 року в квартирі по  АДРЕСА_1 ;
- визнати об`єктом права спільної сумісної власності все спільно нажите сторонами майно, як подружжя, в тому числі новостворені та реконструйовані житлові та нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 ;
- визнати за нею право на 1/2 частину новостворених та реконструйованих житлових та нежитлових приміщень в квартирі, що розташована по                          АДРЕСА_1 , і присудити на її користь й реально поділити їх в натурі, виділивши їй із вказаного майна:
-       одну новозбудовану кімнату площею 26,1 м2, яка розміщена над ванною, коридором і гаражем на другому поверсі і одну кімнату на цьому ж поверсі площею 9,5 м2 для переобладнання її в подальшому на кухню, а також ванну із санвузлом площею 7,2 м2, коридор площею 5,8 м2 у прибудові та площадку площею 4,4 м2 із сходовою кліткою на другому поверсі, а всього загальною площею 53 м2,
-       або кімнату на першому поверсі площею 15,2 м2, кухню площею 6,6 м2, частину коридору площею 6,5 м2, ванну кімнату із санвузлом площею 7,2 м2 та коридор (тамбур) площею 5,8 м2;
- визнати за нею право власності на 1/2 частину новоствореного нежитлового приміщення, що по АДРЕСА_1 - гаража площею 25,4 м2 з компенсацією виплати позивачу відповідачем в грошовому виразі його вартості виходячи із рівності часток;
- зобов`язати відповідача компенсувати 1/2 частину вартості виплачених кредитних коштів на придбання легкового автомобіля марки «Нива-Шевроле», державний номерний знак НОМЕР_1 протягом вересня 2006 - серпня 2008 років в сумі          31 450 грн (від загальної суми виплат 62 901 грн) та страхові виплати за період 2006-2008 роки;
- компенсувати 5 150 грн, що становить 1/2 частини вартості товарів придбаних для автомобіля, а саме: магнітофону вартістю 900 грн, чохлів вартістю приблизно        300 грн, холодильної камери вартістю 1 500 грн, кріселка дитячого вартістю          800 грн, 2 осінні колеса вартістю 800 грн, 4 зимові колеса вартістю 4 000 грн, вартість інших запчастин та проведеного ремонту вартістю 2 000 грн;
- стягнути кошти за придбаний причіп в сумі 3 100 грн та 250 грн за проведення реєстрації. Вирішити питання розподілу судових витрат.
Рішенням Галицького районного суду від 16 травня 2017 року позовні вимоги задоволено частково.
Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю, як чоловіка та жінки, без реєстрації шлюбу з вересня 2006 року по березень 2013 року.
Визнано спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_1 трикімнатну квартиру, загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2 ,що за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна у приватну власність 5/6 ідеальних часток трикімнатної квартири загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна у приватну власність 1/6 ідеальну частку трикімнатної квартири загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, що за адресою:  
АДРЕСА_1 квартиру загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, що за адресою: АДРЕСА_1 залишено у спільній частковій власності.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.
Рішення Галицького районного суду від 16 травня 2017 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частини новостворених та реконструйованих житлових та нежитлових приміщень в квартирі, розташованій по АДРЕСА_1 , та в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 скасовано та ухвалено нове рішення.
Визнано 1/3 частину трикімнатної квартири по АДРЕСА_1 , загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .
Виділено ОСОБА_2 в порядку поділу спільного майна у приватну власність 5/6 ідеальних часток трикімнатної квартири загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Виділено ОСОБА_1 в порядку поділу спільного майна у приватну власність 1/6 ідеальну частку трикімнатної квартири загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, що за адресою: АДРЕСА_1 .
Трикімнатну квартиру загальною площею 122 м2, житловою площею 40 м2, що за адресою: АДРЕСА_1 залишено у спільній частковій власності.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 24 257,58 грн як 1/2 частину виплачених за період з вересня 2006 року до серпня 2008 року кредитних коштів на придбання легкового автомобіля марки Chevrolet, модель Niva ЗНГ,          2004 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1  та 1 550 грн. як 1/2 частку вартості причепа легкового марки ПГМФ, модель 8302, 2007 року випуску, д.н.з.                       НОМЕР_2 , а всього 25 807,50 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
17 березня 2020 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року. 
23 березня 2020 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року. 
Ухвалами Верховного Суду від 04 серпня та 21 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження в справі. 
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
В ухвалі Верховного Суду від 04 серпня 2020 року вказано, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку. 
В ухвалі Верховного Суду від 21 вересня 2020 року вказано, що ОСОБА_1 посилається на постанову Верховного Суду від 07 листопада 2017 року в справі № 405/2391/15-ц, від 03 липня 2019 року в справі № 554/8023/15-ц та на постанову Верховного Суду України від  08 листопада 2017 року в справі № 6-1447цс17, у яких викладено висновок про застосування норми права в подібних правовідносинах та який не був урахований в постанові апеляційного суду. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки правильності застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ :
Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на Ѕ частку новостворених та реконструйованих приміщень та поділ майна в натурі призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                                    Н. О. Антоненко
 
                                                                                                                           І. О. Дундар
 
                                                                                                                                М. М. Русинчук