ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/14631/21	Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І. 	
Провадження № 33/817/544/21 	Доповідач - Сарновський В.Я.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2021 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, — ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 вересня 2021 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.08.2021р. серії ААБ №201127 та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок.
Згідно постанови ОСОБА_1 12 серпня 2021 року о 18 год. 47 хв. в м. Тернополі, по вул. Курбаса, 11А керував транспортним засобом марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу газоаналізатора «Dragar Alcotest 7510 OIML» №ARLM-0285 (повірка дійсна до 12.04.2022р.) водій відмовився у категоричній формі та виявив бажання проїхати в медичний заклад, щоб пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння. Приїхавши в медичний заклад КНП «ТОМЦСНЗ» ТОР, водій пройшов огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння та згідно висновку огляду №311 від 12.08.2021р. ТОР встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 12.08.2021р. серії ААБ №201127 ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) ПДР України та притягується до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
В апеляційній скарзі та поданих до апеляційного суду письмових поясненнях ОСОБА_1 просить постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 вересня 2021 року - скасувати, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що працівники патрульної поліції не пропонували йому пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки та від проходження такого огляду не відмовлявся. Зазначає, що жодних документів які свідчать про повірку технічного приладу газоаналізатор “Drager Alcotest” в закладі охорони здоров`я надано йому не було. Вказує на те, що працівниками КНП “ТОМЦСНЗ” Тернопільської обласної ради під час проведення освідування було порушено часовий інтервал, так як повторний огляд на стан сп`яніння було зроблено через 10 хвилин, що є порушенням інструкції, окрім того, акт огляду № 311 і сам висновок були складені ще до часу необхідного для проведення повторного його огляду. Звертає увагу суду на те, що він виявив бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння здавши кров на дослідження, однак у медичному закладі наполягали, що лише із використанням газоаналізатора буде проведено обстеження. ОСОБА_1 вказує на те, що виникають сумніви у кваліфікації лікаря, так як ні в Акті медичного огляду, ні у Висновку щодо результатів медичного огляду не зазначено, чи проходив лікар тематичне удосконалення за відповідною програмою. Окрім того зазначає, що працівники патрульної поліції провокували його зізнатися у вживанні ним алкогольних напоїв, що відповідно зм`якшить його покарання. 
Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків. 
Відповідно до вимог статей 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Перевіркою матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено, що суд першої інстанції в цьому випадку не дотримався вказаних вимог закону і залишив поза увагою, не встановивши обставин, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винуватості ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху.
Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 р. №3353-ХІІ передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно п.2.3 "д" Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.
На вимогу поліцейського відповідно до п.2.4 цих Правил водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.
При цьому, статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" (далі за текстом — Закон про поліцію) передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. 
Даний перелік, зокрема, передбачає такі випадки: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.
В оскарженій постанові судом першої інстанції встановлено і в апеляційній скарзі не оспорюється, що ОСОБА_1 12 серпня 2021 року о 18 год. 47 хв. в м. Тернопіль по вул. Курбаса керував транспортним засобом марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Також, з матеріалів справи видно, що єдиною підставою для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 було те, що на службовий планшет екіпажу “Юпітер-403” надійшло повідомлення про те, що водій вказаного автомобіля рухається з порушенням Правил дорожнього руху і можливо перебуває у стані сп`яніння. 
Однак, наявність таких підстав, передбачених п.п.1,3 ч.1 ст.35 Закону про поліцію для зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , підтверджується лише доданим до протоколу про адміністративне правопорушення рапортом капрала поліції Катрун К. (а.с.6).
Будь-яких інших відомостей про надходження такого повідомлення, а також наявність у працівників поліції інших визначених ст.35 Закону про поліцію підстав для зупинки вказаного автомобіля матеріали цієї справи не містять.
В ході апеляційного розгляду встановлено, що працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, які згідно з п.1 ч.1 ст. 35 Закону про поліцію могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу 12 серпня 2021 року о 18 год. 47 хв. 
Також, з матеріалів справи не вбачається і судом першої інстанції не встановлено жодних відомостей, в тому числі визначених Інструкцією з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 27 квітня 2020 року № 357, щодо фіксування інформації про правопорушення або подію за участю транспортного засобу марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 , в системі ІПНП та/або журналах з присвоєнням записам порядкових номерів. 
Таким чином, в матеріалах справи відсутні об`єктивні дані на підтвердження того, що у працівників поліції була наявна, отримана у встановленому законом порядку, інформація про можливу причетність ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, яка згідно п.3 ч.1 ст. 35 Закону про поліцію підлягала перевірці і могла бути законною підставою для зупинки транспортного засобу в даному випадку.
Така інформація наявна лише в рапорті капрала поліції Катрун К. і жодними об`єктивними даними не підтверджена, оскільки у справі відсутні будь-які інші об`єктивні відомості про надходження працівникам поліції повідомлення про порушення ПДР України на автомобілі марки «Ford Kuga», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Суд першої інстанції взяв до уваги цей рапорт і вказав його як єдиний доказ законності зупинки автомобіля ОСОБА_2 .
Однак, з такою оцінкою апеляційний суд не погоджується, оскільки у розумінні статті 251 КУпАП рапорт працівника поліції за відсутності інших об`єктивних даних не може вважатися достатнім доказом законності дій працівників поліції.
Отже, в даному випадку працівниками поліції належним чином не задокументовано і не долучено до матеріалів справи належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 згідно з ст. 35 Закону про поліцію.
Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня. У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.
Враховуючи наведене, апеляційний суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без належних на те підстав, а тому складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП не можна вважати допустимим доказом. 
Окрім того, в ході апеляційного розгляду також встановлено обґрунтованість доводів апеляційної скарги про порушення порядку огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. 
Згідно ст.266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється. Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі за текстом - Інструкція), а результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі – висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними (пункти 15,16,22 розділу ІІІ). Також, відповідно до п.3.18. Додатку №3 до Інструкції обстеження або вимірювання вмісту етилового спирту у видихуваному повітрі проводиться двічі з інтервалом 20 хвилин. 
Отже, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння може бути зроблено на підставі акту медичного огляду такої особи, який має бути проведений у відповідності до вимог зазначеної Інструкції.
Однак, в даному випадку огляд ОСОБА_1 було проведено без дотримання вказаних вимог. Так, з доданих до письмових пояснень ОСОБА_1 . Акту медичного огляду №311, заповненого 12 серпня 2021 року о 19 год. 45 хв., та письмової відповіді на адвокатський запит, наданої КНП “ТОМЦСНЗ” від 28 жовтня 2021 року за вих.№3602/10/1, видно, що перше обстеження ОСОБА_1 приладом Алкотест 6510 було проведено о 19 год. 55 хв., а наступне о 20 год. 05 хв. Таким чином, Акт огляду №311 і виданий на підставі нього висновок щодо результатів медичного огляду були складені ще до часу необхідного для проведення повторного огляду ОСОБА_1 , як це передбачено вимогами Інструкції.
При цьому, аналіз долученого до матеріалів справи відео з нагрудних камер працівників поліції свідчить про те, що він є вибірковим і на ньому не зафіксовано усіх відомостей щодо проходження медичного огляду ОСОБА_1 та фіксування його результатів у відповідному акті, що позбавляє суд можливості усунути виявлені суперечності та спростувати доводи апеляційної скарги і письмових пояснень апелянта. 
Отже, аналіз встановлених у ході апеляційного розгляду обставин дає підстави для висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи працівниками поліції не долучено належних та допустимих доказів законності зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 і встановлення у визначеному законом порядку факту його перебування у стані алкогольного сп`яніння. 
Таким чином, судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суд першої інстанції не дотримався вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим оскаржена постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 07 вересня 2021 року відносно ОСОБА_1 , скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя