КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/12846/2021                                          
 
                                                          П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
          м. Київ                                                                                          Справа № 362/4847/20
 
02 листопада 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                      - Савченка С.І.
                                - Левенця Б.Б.
при секретарі           - Верес Ю.М.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1  на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Марчука О.Л., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав,-
 
                                                 в с т а н о в и в:
 
17 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав.
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що заочним рішенням Васильківського  міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Під час шлюбу у подружжя народилась дитина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Зазначала, що з 2014 року вона з відповідачем  почали жити окремо та з цього часу вона самостійно почала виховувати дитину. З двоічного віку дитини батько участі у вихованні та догляді за сином не брав, його фізичним, духовним та моральним розвитком не займався.
Вказує на те, що відповідно до довідки - розрахунку  Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість ОСОБА_2 по аліментам  становить 67 957, 00 грн.
Зазначає, що відповідно до довідки Державної установи «Київській слідчий ізолятор» № 08/176-19/Л-181 від 02.12.2019 року, ОСОБА_2 , звинувачений за ч. 2 ст. 121 Кримінального кодексу України та утримується в ДУ «Київській слідчий ізолятор».
Звертає увагу, що відповідно до висновку Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області про доцільність позбавлення батьківських прав № 1529 від 08.07.2020 року, ОСОБА_2 доцільно позбавити батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина- ОСОБА_3 , оскільки батько свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. 
Відповідно до характеристики Дошкільного навчального закладу (ясла- садок) комбінованого типу «Катруся» № 14 від 02.03.2020 року, за час перебування ОСОБА_3 в закладі піклуванням про нього займається мама. 
Зазначає, що актом обстеження матеріально- побутових умов від 10.03.2020 року її умови проживання з дитиною оцінені як задовільні.
З огляду на вище викладене, просила суд позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина- ОСОБА_3 .
Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області  від 07 липня 2021 року відмовлено у задоволенні позову  ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, 04 серпня 2021 року позивач ОСОБА_1  направила  до суду апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітнього сина - ОСОБА_3 .
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що при ухвалені рішення суд першої інстанції не вислухав думку дитини щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та щодо його участі у вихованні дитини.
Вказує на те, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 давали протилежні покази, якими підтвердили ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків.
Стосовно свідка ОСОБА_7 наголошує на тому, що зазначений свідок є членом сім`ї відповідача - його матір`ю, а тому її показання повинні бути поставлені судом під сумнів. 
Зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції  про те, що нею не було надано доказів винної поведінки відповідача, оскільки надані до позовної заяви докази підтверджують умисну поведінку відповідача щодо злісного ухилення від виконання обов`язків щодо його дитини, так само, як і факт негативного впливу відповідача на дитину. 
27 жовтня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Чернецька Ганна Миколаївна направила до Київського апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу,  в якому зазначає, що  доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів умисного ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків. 
З огляду на вище викладене, просила суд відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року без змін.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 повністю підтримала доводи апеляційної скарги та просила  її задовольнити.
Представник відповідача  ОСОБА_2 адвокат Чернецька Ганна Миколаївна просила відмовити у задоволені апеляційної скарги та залишити рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року без змін.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутності.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення  учасників справи, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Плесецької сільської ради Васильківського району Київської області. (а.с. 5)
Заочним рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 18 травня 2017 року позов ОСОБА_1 було задоволено, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23.12.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 416 розірвано. (а.с. 11)
Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 08 грудня 2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2  про стягнення аліментів, задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2017 року до досягнення дитиною повноліття. (а.с. 12)
На підставі заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 08 грудня 2017 року Обухівським районним судом Київської області 18 грудня 2017 року було видано виконавчий лист № 2-1485/16. (а.с. 13)
Відповідно до довідки - розрахунку від 03.07.2020 року, виданої державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заборгованість по аліментам згідно з виконавчого листа № 2-1485/16 від 22 березня 2018 року, виданого Обухівським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/4 частини щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 08.09.2017 року до повноліття дитини, станом на 30.06.2020 року,  становить 67 957,00 грн. (а.с. 14)
Відповідно до довідки, виданої Державною установою "Київський слідчий ізолятор"  02 грудня 2019 року №08/176-19/л-18, підсудний ОСОБА_2 звинувачений за ч. 2 ст. 121 КК України, рахується за Фастівським міськрайонним судом Київської області. Взятий під варту 13.07.2018 року. З 20.07.2018 року по  теперішній час утримується в ДУ " Київський слідчий ізолярор". (а.с. 6)
Згідно з довідкою, виданою начальником Відділу реєстрації фізичних осіб та ведення реєстру територіальної громади виконавчого комітету Обухівської міської ради Сопрун Т.О. від 15 грудня 2019 року № 10133, ОСОБА_3 проживає спільно з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 18)
Відповідно до довідки від 06 грудня 2019 року № 364, виданої Академічним ліцеєм № 5 Обухівської міської ради Київської області ОСОБА_3 навчається в 2- Ж класі Академічного ліцею № 5. (а.с. 17)
Згідно з наданої характеристики учня 2-Ж класу Академічного ліцею № 5 Обухівської міської ради Київської області ОСОБА_3 , мати- ОСОБА_1 приділяє належну увагу сину. Відвідує батьківські збори, прислухається до порад класного керівника та адміністрації, приймає активну участь у житті класу. Батько- ОСОБА_2 не відвідує батьківські збори, не приймає участі у житті класу та не цікавиться навчанням сина. (а.с. 7)
Відповідно до характеристики, наданої  Дошкільним навчальним закладом (ясла- садок) комбінованого типу «Катруся» ОСОБА_1 , мамі ОСОБА_3 , 2012 року народження. ОСОБА_3 відвідує садочок із 01.09.2016 року по 31.05.2018 року. За час перебування ОСОБА_3 в дошкільному закладі піклуванням про дитину займалася мама. Вона багато уваги приділяла вихованню дитини, брала активну участь у підготовці дитини до свята. Мама постійно відвідувала батьківські збори, відкриті заняття, цікавилася досягненнями сина у вихователів. Батько ОСОБА_2 , не відвідував заходи, що проходили в дошкільному закладі, не цікавився навчанням та вихованням дитини в садочку. (а.с. 8)
Згідно з актом обстеження матеріально - побутових умов від 10 березня 2020 року, складеного депутатом Обухівської міської ради Дерев`янко Анною Василівною в присутності  громадян: ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , ОСОБА_1 працює оператором на телефоні в інтернет- магазині та отримає заробітну плату в розмірі 8 000, 00 грн. Син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учень 2-Ж класу Академічного ліцею № 5 м. Обухів. В квартирі має своє окреме ліжко, письмовий стіл та інщі необхідні речі для життя. 
Відповідно до висновку матеріально - побутові умови гр. ОСОБА_1 задовільні. (а.с. 15)
Згідно висновку Виконавчого комітету Обухівської міської ради Київської області від 08 липня 2020 року № 1529 про доцільність позбавлення батьківських прав, ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї малолітної дитини: не піклується про її життя  та здоров`я, матеріально не допомагає, не цікавиться навчанням та розвитком ОСОБА_3 . Місце реєстрації ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 ; з 13.07.2018 року і по даний час він утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор».
Мати дитини- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , разом з малолітнім ОСОБА_3 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 сама займається вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_3 , створила всі необхідні умови для гармонійного та всебічного розвитку дитини, матеріальної допомоги від ОСОБА_2 не отримує, заборгованість по аліментах, згідно довідки Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 16.01.2020 року становить 53 819,50 грн. 
ОСОБА_3 навчається в Академічному ліцеї № 5 Обухівської міської ради, закінчив другий клас.
За інформацією,  наданою дирекцією ліцею, батько із учителями не спілкується, батьківські збори не відвідує, участі у вихованні та навчанні ОСОБА_3 не приймає.
Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до його малолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглядалося на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Обухівської міської ради 30.06.2020 року, прийнято рішення про надання висновку органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав. 
Враховуючи вищевикладене та керуючись п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, Виконавчий комітет Обухівської міцської ради Київської області, як орган опіки та піклування, з метою захисту законних прав та інтересів дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 по відношенню до його малолітнього сина- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .(а.с. 10)
В судовому засіданні 07 липня 2021 року в суді першої інстанції була допитана в якості свідка ОСОБА_5 , яка працювала фельдшером в медичному пункті села Плесецьке, яка повідомила суду, що їй відома дитина ОСОБА_3 та його батько ОСОБА_2 . Пояснила суду, що батько приводив дитину до медичного пункту для надання відповідної допомоги, придбавав ліки для дитини.
Допитана в якості свідка мати відповідача ОСОБА_7 підтвердила зазначені позивачкою обставини щодо періодів проживання сторін спільно і окремо. ЇЇ показання узгоджувались із поясненнями позивачки про надання дитини ОСОБА_3 на вихідні дні до відповідача в село Плесецьке. Повідомила суду, що ОСОБА_3 в селі Плесецьке відвідував індивідуальні платні заняття із підготовки до школи. Пояснила, що її син офіційно не працював, однак мав заробітки на різних тимчасових об`єктах і він разом із ними приймав участь в утриманні дитини. Зазначила, що аліменти на користь позивачки на утримання дитини вони оплачували за рахунок грошових коштів відповідача на банківську картку позивачки відразу, коли дізнались про рішення судупро стягнення аліментів.
Допитаний як свідок  ОСОБА_6 повідомив суду, що він є сусідом  ОСОБА_2  і теж має дитину 2012 року народження. Пояснив, що вони усі разом грались із дітьми,  ОСОБА_3  приходив до нього в гості, вони разом грали на майданчику, ходили на риболовлю, в ліс збирати гриби. Пояснив, що матір ОСОБА_3 він бачив  в селі лише із візочком, коли дитина підросла, він її за місцем проживання ОСОБА_2 не бачив.
Відмовляючи у задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Виконавчий комітет Обухівської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, суд першої інстанції посилався на недоведеність позовних вимог  щодо ухилення  відповідача  від виконання своїх батьківських обов`язків  по вихованню свого  малолітнього сина.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 вказувала на необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки останній не виконує свого батьківського обов`язку щодо вихання дитини.
Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.
У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня  2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі - Постанова) роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають  дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Відповідно до пункту 18 вищевказаної постанови Пленуму Верховного Суду України зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ передбачено, що, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграф 57, 58).
Ураховуючи викладене, судпершої інстанціїна підставі належним чином оцінених доказів, дійшов правильного висновку про те, що позбавлення відповідача батьківських прав, тобто прав, наданих батькам до досягнення їх дитиною повноліття на їх виховання, захист їх інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу на нього, який порушує батьківські обов`язки.
Також суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами зловживання відповідачем алкогольними напоями, вживання ним  наркотичних засобів та застосування відносно неї фізичного насильства.
Доводи апеляційної скарги про те, що  при ухвалені рішення суд першої інстанції не вислухав думку дитини щодо позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав та його участі  у вихованні дитини, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що у даному випадку, ураховуючи вік дитини (на момент розгляду справи дитина досягла лише 9 років), наявність конфлікту між батьками, постійне проживання дитини з матір`ю, а також інші встановлені судом обставини, думка дитини щодо позбавлення батьківських прав її батька фактично є такою, що не буде мати вирішального значення.
Доводи апеляційної скарги відносно того, що допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 давали протилежні покази, якими підтвердили ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, колегія суддів відхиляє оскільки зі звукозапису  показів вказаних свідків  суді першої інстанції не вбачається,що вони є протилежними, вказані свідки не підтверджували факт ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, а навпаки, зазначали, що  під час перебування ОСОБА_3   в с. Плесецькому  у батька та дідуся і бабусі, він  був доглянутим,  чисто вдягненим, коли хворів, то йому надавалась необхідна медична допомога, купувались ліки.
Не грунтуються на досліджених судом доказах доводи апеляційної скарги  ОСОБА_1 щодо   безпідставності висновку суду  про те, що  нею не було надано доказів винної поведінки відповідача, так як такі докази в матеріалах справи дійсно відсутні.
Відповідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів  вважає, що  рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року ухвалено з дотриманням норм  процесуального права, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 .
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1   залишити без задоволення.
Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку   до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

 
Повний текст постанови складено 03листопада 2021року.

  
Головуючий:                                                      Судді: