Справа № 155/703/21 	Головуючий у 1 інстанції: Сметана В. М. 	
Провадження № 22-ц/802/1080/21  Категорія: 39 	  Доповідач: Карпук  А. К.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
       
06 грудня 2021 року                                                  місто Луцьк
               
Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді Карпук А.К.
суддів – Бовчалюк З.А., Здрилюк О.І.,
секретар Ганжа М. І.,
з участю: представника відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_4 на ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 02 червня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення коштів в сумі 4200 доларів США, які він позичив відповідачеві 01 червня 2019 року на один рік.
Водночас зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до незаконного вибуття вказаного вище майна від законного власника на третіх осіб та призведе до неможливості реального виконання рішення суду.
Також позивач подав до суду заяву про забезпечення позову, у якій просить накласти арешт на транспортний засіб марки VOLKSWAGEN, модель MAN 8.150, рік випуску 1994, реєстрації номер: НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .
Зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до незаконного вибуття вказаного вище майна від законного власника на третіх осіб та призведе до неможливості реального виконання рішення суду. 
Ухвалою Горохівського районного суду від 02 червня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.
В апеляційній скарзі позивач просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про забезпечення позову.
У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача просить залишити ухвалу без змін, вказує на недоведеність позивачем підстав для забезпечення позову. 
В судове засідання апеляційного суду позивач та його представник не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання, що вбачається із повідомлень про вручення судових викликів-повідомлень.
У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач вказує, що накладення арешту на майно унеможливить його використання за призначенням, як транспортний засіб, що призведе до фінансових втрат через неможливість його експлуатації і використання за призначенням.
Вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з таких підстав.
Згідно з приписами частини І статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, за своїм правовим змістом забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. 
По суті забезпечення позову є встановленням судом обмежень суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволення претензій позивача (заявника).
Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.
З поданої ОСОБА_2 заяви про забезпечення позову вбачається, що він не навів обґрунтованих підстав для забезпечення позову з посиланням на належні та допустимі докази, не зазначив з посиланням на докази вартості автомобіля, на який просить накласти арешт, обмежившись лише вказівкою, що незабезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції правильно застосував норми процесуального права, якими передбачено умови та підстави для забезпечення позову.
Зокрема, суд першої інстанції встановив, що заявник не обґрунтував належним чином про наявність обґрунтованих припущень, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
У постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі №753/22860/17, на яку посилається у письмових поясненнях представник позивача , також вказано , що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення , що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача.
Жодних обгрунтовань, які виправдовують припущення про можливе ускладнення виконання рішення, чи настання інших негативних наслідків для позивача, в заяві про забезпечення позову не наведено.
Відповідно до положень частини І статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.
Всупереч вимог цієї норми ОСОБА_2 не довів суду про наявність передбачених законом підстав для забезпечення позову, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні поданої заяви.
Згідно з приписами статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи викладені обставини та вказану норму процесуального права апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 367, 374, 375, 382,389, 390 ЦПК України, апеляційний суд
постановив:
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 подану його представником ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Ухвалу Горохівського районного суду Волинської області від 02 червня 2021 року в даній справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення постанови апеляційного суду.

Головуючий         

Судді: