Справа № 304/142/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.10.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/473/20, за апеляційною скаргою захисника - адвоката Штефаняка І.І. подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22. 04. 2020.
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , приватний підприємець, українець, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. 
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388343 від 28. 01. 2020 та постанови судді від 22. 04. 2020 вбачається, що 28. 01. 2020 о 01 год. 45 хв., ОСОБА_1 по вул. Центральній в с. Порошково, Перечинського району, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21120, д/н НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат Штефаняк І.І. просить постанову судді від 22. 04. 2020 скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи. Вважає, що судовий розгляд справи щодо ОСОБА_1 не відповідає положенням ст. ст. 7, 251, 255, 266 КУпАП, оскільки матераіли справи не містять жодних доказів його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Про відсутність в матеріалах справи доказів винуватості ОСОБА_1 на думку захисника, свідчить і відсутність даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом. Також вказує, що складений відносно ОСОБА_1 протокол не містить даних щодо пропозиції працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння з використанням 
-2-

спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та про наявність у працівників поліції приладу «Драгер». Більш того, свідків його відмови від проходження огляду на місці зупинки не було, таких свідків працівники поліції знайшли на іншій вулиці, куди вони разом з ним проїхали на службовому автомобілі. Наявні в матеріалах справи пояснення свідків не являються доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про те, що їм був роз`яснений порядок проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння і, що вони були попереджені про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показань. Показання свідків не підтверджують факту керуваня ОСОБА_1 автомобілем та не містять конкретизації, від якого саме огляду на стан сп`яніння він відмовився, також в матеріалах справи відсутні відомості про вручення ОСОБА_1 копії протоколу про адміністративне правопорушення, чи відмітка про його невручення, а також направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння. 
Будучи неодноразово належним  чином повідомленими про час та місце  розгляду апеляційної скарги,  ОСОБА_1  та його захисник - адвокат Штефаняк І.І.  на розгляд справи  щодо  ОСОБА_1  не з`явилися. Останні рухом справи не цікавилися, судову кореспонденцію отримували, до суду в черговий раз не з`явилися, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Штефаняка І.І., що не може розцінюватись як порушення їх прав, передбачених ст. ст. 268, 271 КУпАП. 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
       За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
               Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

-3-

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 (далі Інструкція), огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до пункту 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи про адміністративне правопорушення та досліджених доказів апеляційним судом установлено, що 28. 01. 2020 о 01 год. 45 хв., ОСОБА_1 по вул. Центральній в с. Порошково, Перечинського району, Закарпатської області, керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21120, д/н НОМЕР_1 , відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388343 від 28. 01. 2020, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 чітко встановлено, що водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння; належним чином завіреною копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 720408 від 28. 01. 2020, відповідно до якої ОСОБА_1 28. 01. 2020 о 00 год. 45 хв. в с. Порошково по вул. Партизанській, керував автомобілем марки ВАЗ 21120, д/н НОМЕР_1 , у якого не горів лівий задній габарит в темну пору доби та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП; даними відеозаписів з нагрудних камер поліцейських.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор - начальник СРПП Перечинського ВП Ужгородського ВП ГУ НП в Закарпатській області Кирлик Ю.В. був упереджений при 

-4-

складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і, що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09. 11. 2015 №1452/735.
Законність зупинки водія ОСОБА_1 підтверджується постановою серії БАА № 720408 від 28. 01. 2020 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а також відеозаписом із нагрудних камер працівників поліції. До того ж, будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу чи після його оформлення, ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
Не встановлено під час розгляду справи апеляційним судом і яких-небудь даних про те, що у  ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були свідками відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку для визначення стану алкогольного сп`яніння, були підстави для його обмови, на такі дані також не вказується захисником в апеляційній скарзі.  
Більш того, за клопотанням сторони захисту, вказані свідки були допитані в судовому засіданні суду першої інстанції.
Зокрема, з показань свідка ОСОБА_3 вбачається, що вночі 28. 01. 2020 по вул. Центральній в с. Порошково, Перечинського району його та ОСОБА_4 поліцейські запросили бути свідками проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння. Вказаним водієм виявився ОСОБА_1 , який від проходження відповідного тесту як за допомогою приладу «Драгер», так і у лікаря-нарколога відмовився.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 дав суду аналогічні пояснення. 
Апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника Штефаняка І.І. щодо незаконності висновку суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП .
З установлених апеляційним судом обставин вбачається, що ОСОБА_1 після зупинки транспортного засобу відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу, не використавши і надане йому право на проходження медичного огляду на стан спяніння в закладі охорони здоров`я, а тому наведені в апеляційній скарзі захисника про відсутність в матеріалах справи даних про направлення ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння, є необґрунтованими.
При цьому апеляційний суд враховує, що згідно п.1.2. Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак алкогольного сп"яніння, окрім інших, віднесено: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .
Враховуючи викладене у інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп"яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.
Доводи апеляційної скарги захисника про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 388343 від 28. 01. 2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть 

-5-

адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 від пояснень відмовився, що також відображено у протоколі, а також у ньому наявний підпис ОСОБА_1 про ознайомлення зі змістом складеного відносно нього протоколу. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2. 5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність у матеріалах справи даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом не впливає на встановлення наявності чи відсутності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На переконання апеляційного суду є безпідставним також і посилання захисника Штефаняка І.І. на відсутність в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки як уже зазначалось, він відмовився від проходження такого огляду. У відповідності до положень Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебувають під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015, на підставі оформленого співробітниками поліції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість, проводить огляд водія у закладі охорони здоров`я.
Оскільки водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я, відсутність такого направлення в матеріалах справи, не свідчить про недотримання співробітниками поліції вимог вказаної Інструкції.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Штефаняка Й.В. щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга захисника Штефаняка І.І. задоволенню не підлягає.

-6-

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів чи виклику свідків, не заявлялось.
               Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

                                                              П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу захисника - адвоката Штефаняка І.І. подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Перечинського районного суду Закарпатської області від 22. 04. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін.
           Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: