Ухвала
17 грудня 2021 року
м. Київ
справа № 190/612/19
провадження № 61-16773ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду 
Черняк Ю. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Командування сухопутних військ Збройних сил України військова частина НОМЕР_2 , Комунальна лікувальна профілактична установа «Міська психіатрична лікарня 
№ 7 міста Маріуполя», Комунальна установа «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, про стягнення моральної шкоди у зв`язку із бездіяльністю з боку посадових осіб військової частини щодо ненаправлення у військово-лікарську комісію, яка призвела до смерті військовослужбовця, 
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Командування сухопутних військ Збройних сил України військова частина НОМЕР_2 , Комунальна лікувальна профілактична установа «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя», Комунальна установа «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, про стягнення моральної шкоди у зв`язку із бездіяльністю з боку посадових осіб військової частини щодо ненаправлення у військово-лікарську комісію, яка призвела до смерті військовослужбовця.
Рішенням П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.
12 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернуласяіз касаційною скаргою на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року.
Касаційну скаргу подано з пропуском строку на касаційне оскарження.
Ухвалою Верховного Суду від 03 листопада 2021 року указану касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме наведення поважності підстав пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, надання доказів на їх підтвердження та надіслання уточненої редакції касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підстави, на яких подається касаційна скарга, з урахуванням положень статті 389 ЦПК України, та надання копій касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, а також роз`яснено про наслідки невиконання цієї ухвали суду.
Ухвалу Верховного Суду від 03 листопада 2021 року було направлено заявнику на адресу, указану в її касаційній скарзі.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У частині першій статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України). 
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Тобто відлік строку на касаційне оскарження процесуальний закон визначає таким чином: протягом тридцяти днів з дня його проголошення або протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
При цьому, відповідно до частини другої статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
За приписами статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі. 
Для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень (стаття 3 Закону України «Про доступ до судових рішень»).
Згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень повний текст постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року оприлюднено 20 липня 2021 року. 
У заяві, яка надійшла на виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції, ОСОБА_1 зазначає, що повний текст оскаржуваної постанови суду нею отримано 13 серпня 2021 року, і дотримавши тридцятиденний строк на оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року з моменту її отримання, вона подала касаційну скаргу до Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду. Ухвалою Верховного Суду від 27 вересня 2021 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 170 КАС України. Ухвалу Верховного Суду від 27 вересня 2021 року заявник отримала 12 жовтня 2021 року.
Пунктом 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України встановлено, що до касаційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, – за наявності.
Слід зауважити, що при відкритті конверта, в якому надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, було виявлено відсутність зазначених у ній у якості додатків «поштових документів на підтвердження відправлення касаційної скарги в рамках процесуального строку». Зазначене підтверджується актом від 14 грудня 2021 року № 1416, складеним працівниками канцелярії Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.
Отже, заявником не надано докази на підтвердження недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Також, в ухвалі Верховного Суду від 03 листопада 2021 року указувалось, що касаційна скарга не відповідає пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, оскільки заявником не зазначено конкретну підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Також було наведено визначені законом підстави.
У надісланій уточненій касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України.
Процесуальний закон покладає на заявника обов`язок зазначати у касаційній скарзі про неправильне застосування конкретних норм матеріального та/або порушення норм процесуального права, яке допустили суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень та чітко визначити конкретну підставу (підстави) касаційного оскарження судового рішення, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. 
Крім того, заявник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку, або обґрунтувати необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судами попередніх інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях.
Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (приписи частини першої статті 400 ЦПК України).
Верховний Суд наголошує на тому, що суд касаційної інстанції здійснює перегляд ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій судових рішень у виключних випадках, кожен з яких окремо передбачений процесуальним законом. Стадія касаційного перегляду не є обов`язковою стадією для усіх видів судових проваджень, а перегляд рішень у касаційному порядку відбувається виключно з підстав, що вичерпним чином визначені законом. При цьому Верховний Суд є судом права, тобто такою судовою інстанцією, яка не здійснює перегляд постановлених та оскаржених рішень повністю, а лише у питанні правильності застосування судами норм права.
Аналіз надісланих заявником матеріалів свідчить про неповне виконання вимог ухвали суду касаційної інстанції від 03 листопада 2021 року, що перешкоджає вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Командування сухопутних військ Збройних сил України військова частина НОМЕР_2 , Комунальна лікувальна профілактична установа «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя», Комунальна установа «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради, про стягнення моральної шкоди у зв`язку із бездіяльністю з боку посадових осіб військової частини щодо ненаправлення у військово-лікарську комісію, яка призвела до смерті військовослужбовця повернути заявнику. 
Копію ухвали та додані до скарг матеріали направити особі, яка подала касаційні скарги. 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                             Ю. В. Черняк