ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/893/20                                        Головуючий суддя І інстанції Білінська О. В.
Провадження № 22-ц/818/923/21                                Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи про визнання спадщини відумерлою

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2021 року                                                                м. Харків.
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого                                        Яцини В.Б.,
суддів колегії                                        Бурлака І.В., Котелевець А.В.,
за участю секретаря судового засідання        Личак А.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Харківської міської ради на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2020 року, ухвалене у складі судді Білінської О.В., по цивільній справі за заявою Харківської міської ради, заінтересовані особи – Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання спадщину відумерлою, та передачу нерухомого майна у комунальну власність територіальної громади м. Харкова,

В С Т А Н О В И В :

12 лютого 2020 року до суду надійшла вказана заява, в якій представник заявника просив з урахуванням уточненої заяви визнати відумерлою спадщину – квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 61,6 м.кв., житловою площею 32,1 м.кв., яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 та передати вказану відумерлу спадщину у комунальну власність територіальної громади м. Харкова в особі ХМР.
Обґрунтовуючи заяву посилалвся на те, що відповідно до акту обстеження квартири, складеного КП «Жилкомсервіс» квартира АДРЕСА_1 приватизована, ізольована, загальною площею 61,6 кв.м., житловою площею 32,1 кв.м. Квартира АДРЕСА_1 належала ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві приватної власності (спільна сумісна власність) на підставі свідоцтва про право власності на житло від 26.05.1998, № НОМЕР_1 , виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, про що було внесено запис у реєстрову книгу № П-9-8180 01.06.1998.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно від 04.02.2020 № 198878419 відомості про власників квартири АДРЕСА_1 у реєстрі відсутні.
Згідно з листом Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Харківській області № 12224/15.1-04-05 від 21.11.2019 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 09.11.2012 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис про смерть № 14820. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що 30.06.2013 Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис про смерть № 8819.
Відповідно до поквартирних карток, форма А, наданих КП «Жилкомсервіс» вбачається, що ОСОБА_2 проживав у квартирі АДРЕСА_1 з 26.10.1981, знятий з реєстрації 12.12.2012, а ОСОБА_3 проживала у вказаній квартирі з 26.10.1981, знята з реєстрації 03.07.2013. З моменту смерті останніх до дільниці не було надано документів про прийняття спадщини. Зі слів сусідів у зазначеній квартирі проживає син з сім`єю. Відповідно до довідки про оплату житлово-комунальних послуг по квартирі заборгованість становить станом на 01.07.2019 – 6813,59 грн. Квартира опечатана.
Ухвалою суду від 10.03.2020 прийнято до розгляду уточнену заяву представника заявника та залучено в якості заінтересованої особи по справі ОСОБА_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ХМР, заінтересовані особи – Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна ХМР, ОСОБА_4 про визнання спадщину відумерлою, та передачу нерухомого майна у комунальну власть територіальної громади м. Харкова.
В апеляційній скарзі ХМР просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення її заяви.
В обґрунтування скарги зазначила, що 02 грудня 2013 року ОСОБА_4 подав до Першої ХДНК заяву про прийняття спадщини, у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Під час розгляду даної справи у суді першої інстанції міською радою було подано клопотання про приєднання доказів, яким заявник просив долучити завірену копію листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.05.2020 №14192/29527/14/20/05.1. Відповідно до вказаного письмового доказу повідомляється, що проведеною перевіркою облікових даних органів державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області та за даними розширеного пошуку системи Державного реєстру актів цивільного стану громадян – актових записів про народження, матір`ю яких зазначена ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 „ або батьком яких зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було виявлено. Архів збережений повністю.
Вважає, що компетентним органом повідомлено, що у померлих осіб ( ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ) не було рідних дітей. За цих обставин – неможливо стверджувати, що гр. ОСОБА_4 відноситься до кола спадкоємців за законом першої черги, оскільки такі дані спростовуються допустимим та належним доказом.
Вказала, що судом першої інстанції не з`ясовувалось питання відсутності спадкоємців за законом. Висновок суду про те, що відсутні підстави для визнання відумерлою спадщини внаслідок того, що немає доказів усунення ОСОБА_4 від спадкування, його відмови від прийняття спадщини – є передчасними. Це зумовлено тим, що судом першої інстанції у своєму рішенні взагалі не було надано правової оцінки вказаному письмовому доказу від органу реєстрації актів цивільного стану щодо відсутності актового запису про народження, де батьками заінтересованої особи ( ОСОБА_4 ) є спадкоємці.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 16 грудня 2020 року поновлено ХМР строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ХМР на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2020 року по справі № 646/893/20. Клопотання ХМР про витребування доказів – задоволено частково. Зобов`язано Першу Харківську міську державну нотаріальну контору після закінчення строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , повідомити суду коло спадкоємців у строк до 15 квітня 2021 року. Зупинено апеляційне провадження у справі до залучення до участі у справі правонаступників ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
На адресу Харківського апеляційного суду 14.12.2020 від ОСОБА_1 найшла заява про залучення її у якості заінтересованої особи до розгляду цієї справи та заперечення на заяву ХМР про визнання спадщини відумерлою, та передачу нерухомого майна у комунальну власть територіальної громади м. Харкова.
ОСОБА_1 вказує, що вона є дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
На підтвердження вказаних обставин надала суду копію Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_2 , копію Свідоцтва про смерть ОСОБА_4 Серії НОМЕР_3 , копію Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 26.10.2020 за № 62198538, копію листа Першої Харківської міської державної нотаріальної контори від 26.10.2020 за № 2488//02-14 по спадковій справі № 487/2020, заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .
При відкритті провадження у справі судом апеляційної інстанції було вирішено, що заява ОСОБА_1 про залучення її у якості заінтересованої особи до розгляду цієї справи буде вирішена по суті після закінчення шестимісячного строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 та з`ясування судом апеляційної інстанції кола спадкоємців після смерті ОСОБА_4 .
На адресу Харківського апеляційного суду 07.06.2021 від Першої Харківської міської державної нотаріальної контори надійшов лист про те, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що постійно проживав за адресою: АДРЕСА_3 , 26 жовтня 2020 року була заведена спадкова справа № 487/2020 на підставі заяви про прийняття спадщини дружини спадкодавця, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 . місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 . Заяву зареєстровано за № 1295.
13 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після зазначеного спадкодавця, яка зареєстрована по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 692. На підставі зазначеної заяви 18 травня 2021 року видана постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Інших заяв про прийняття спадщини або відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило.
Свідоцтва про право на спадщину не видавались.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 15 червня 2021 року поновлено апеляційне провадження у справі. Залучено до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_4 – ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 надала суду заперечення проти заяви ХМР, в яких вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 09.11.2012. Після нього відкрилася спадщина на належну йому частку квартири.
Зазначила, що після його смерті для прийняття спадщини до нотаріуса звернулася його дружина ОСОБА_3 , що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №33832165 від 22.04.2013. Свідоцтво про право власності в порядку спадкування ОСОБА_3 отримати не встигла.
Послалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 30.06.2013. Після її смерті відкрилася спадщина на належну їй частку Квартири.
Вказала, що після смерті ОСОБА_3 для прийняття спадщини звернувся її син – ОСОБА_4 . Його звернення за спадщиною після померлої матері ОСОБА_3 підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №35941722 від 02.12.2013 року. Свідоцтво про право власності в порядку спадкування ним також не отримувалося.
Зауважила, що ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 08.10.2020. Після нього також відкрилася спадщина на Квартиру.
Зазначила, що 26.10.2020 вона, як спадкоємець свого померлого чоловіка ОСОБА_4 звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом про реєстрацію у спадковому реєстрі №62198538 від 26.10.2020. За її заявою заведена Спадкова справа №66634947, номер у нотаріуса №487/2020, що підтверджується Витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №62198538 від 26.10.2020.
Вважає, що наявність спадкоємців у померлих власників Квартири ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вчинення дій, спрямованих на прийняття ними спадщини у вигляді подання відповідних заяв нотаріусу, виключає віднесення спадщини на квартиру АДРЕСА_1 до відумерлої.
Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, з повідомленням учасників справи. 
Вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника, за відсутності інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до норми ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
У статті 263 ЦПК України визначені наступні вимоги до законності і обґрунтованість судового рішення:
1. Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
2. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
3. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
4. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
5. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає не у повному обсязі.
Судом першої інстанції встановлено, що після смерті ОСОБА_2 у першій Харківській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 271/2013. З заявою про прийняття спадщини звернулась дружина спадкодавця ОСОБА_3 , яка мешкала на момент подачі заяви за адресою: АДРЕСА_2 . А також з заявою про відмову від спадщини на користь ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_4 , син спадкодавця. Після смерті ОСОБА_3 у першій Харківській державній нотаріальній конторі заведена спадкова справа № 771/2013.
З матеріалів спадкової справи вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернувся син спадкодавця ОСОБА_4 , який на момент подачі заяви проживав за адресою: АДРЕСА_3 . На теперішній час свідоцтво про право на спадщину після обох спадкодавців не видавалось.
Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріусом не приймалися.
Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції свої висновки мотивував тим, що умовою визнання спадщини відумерлою є відсутність спадкоємців у спадкодавця, усунення їх від спадщини, неприйняття ними спадщини або відмова від її прийняття.
Судом встановлено, що після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся із заявою про прийняття спадщини спадкоємець ОСОБА_4 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено не було. Доказів того, що останній усунений від спадщини, відмовився від її прийняття, або не приймає її, матеріали справи не містять, а тому підстав для ухвалення рішення відповідно до ст. 338 ЦПК України не вбачається.
Колегія суддів не повністю погоджується з висновками районного суду.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
У частині 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
За правилом пункту восьмого частини другої ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання спадщини відумерлою.
Відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно – за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.
Відповідно до 334 ЦПК України заява про визнання спадщини відумерлою у випадках, встановлених Цивільним кодексом України, подається до суду за місцем відкриття спадщини або за місцезнаходженням нерухомого майна, що входить до складу спадщини.
Статтею ст. 335 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання спадщини відумерлою мають бути зазначені відомості про час і місце відкриття спадщини, про майно, що становить спадщину, а також докази, які свідчать про належність цього майна спадкодавцю, про відсутність спадкоємців за заповітом і за законом, або про усунення їх від права на спадкування, або про неприйняття ними спадщини, або про відмову від її прийняття.
Приписами ст. 338 ЦПК України визначено, що суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовилися від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді відповідно до закону.
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття (статті 1217,1258 ЦК України).
ХМР як на підставу відсутності спадкоємців після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 посилається на копію листа Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 25.05.2020 №14192/29527/14/20/05.1, відповідно до якого проведеною перевіркою облікових даних органів державної реєстрації актів цивільного стану Харківської області та за даними розширеного пошуку системи Державного реєстру актів цивільного стану громадян – актових записів про народження, матір`ю яких зазначена ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 „ або батьком яких зазначений ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не було виявлено. Архів збережений повністю.
ОСОБА_1 надала суду апеляційної інстанції Експертний висновок Українського бюро лінгвістичних експертиз про те, що українські записи прізвища КУБЛІЧЕК (свідоцтво про народження (повторно), запис ОСОБА_4 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_3 ; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_4 ; копія паспорта, запис ОСОБА_1 ) та КУБЛІЧОК (свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_2 ; свідоцтво про смерть, запис ОСОБА_3 ), а також російський запис КУБЛИЧЕК (свідоцтво про укладення шлюбу, запис ОСОБА_5 , ОСОБА_1 ) попри розбіжності в орфографічній фіксації в документах, наданих для експертизи, є ідентичними.
Відмовляючи у задоволенні заяви ХМР у окремому провадженні, суд всупереч нормі ст. 89 ЦПК України не звернув уваги, що розбіжність у написанні прізвищ спадкодавців – ОСОБА_6 та ОСОБА_6 , свідчить про те, що між ХМР та зацікавленою особою ОСОБА_1 з приводу визнання згаданої квартири відумерлою спадщиною виник спір про право ОСОБА_1 на це спадкове майно, яке має розглядатися не у окремому, а у позовному провадженні, в межах якого суд має усунути згадані суперечності та з`ясувати коло належних спадкоємців, які прийняли спірну спадщину.
За правилом ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.
З огляду на те, що висновки суду першої інстанції не повністю відповідають обставинам справи, судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права, колегія суддів на підставі ст. 376 ЦПК України частково задовольняє апеляційну скаргу, а оскаржене рішення скасовує, із залишенням заяви ХМР без розгляду.
Керуючись ст.ст. 259, п. 4 ч. 1 ст. 374, ч. 1 ст. 377, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Харківської міської ради – задовольнити частково.
Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2020 року – скасувати.
Заяву Харківської міської ради, заінтересовані особи – Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_1 про визнання спадщину відумерлою, та передачу нерухомого майна у комунальну власть територіальної громади м. Харкова – залишити без розгляду.
Роз`яснити Харківській міській раді право подати позов на загальних підставах.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення виготовлений 18 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                В.Б. Яцина.

Судді колегії                                                                І.В. Бурлака.

                                                                               А.В. Котелевець.