Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 	Справа № 991/3441/20	
Доповідач: ОСОБА_2 	Провадження №11-сс/991/684/21	

АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА ВИЩОГО АНТИКОРУПЦІЙНОГО СУДУ

У Х В А Л А

04 листопада 2021 року	місто Київ	

Суддя Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 , перевіривши подану захисником ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року у кримінальному провадженні №52016000000000380 від 20.10.2016,

В С Т А Н О В И В:

04.11.2021 Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду отримано апеляційну скаргу захисника ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2020, якою у кримінальному провадженні №52016000000000380 від 20.10.2016 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду по провадженню №11-сс/991/684/21 справу передано судді-доповідачеві ОСОБА_2 , судді, які входять до складу колегії: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
У поданій апеляційній скарзі захисник просить (1) скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою (2) відмовити у задоволенні клопотання детектива Національного антикорупційного бюро України про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
За спеціальним правилом, передбаченим ч. 1 ст. 422 КПК, отримавши апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді, суддя-доповідач невідкладно витребовує з суду першої інстанції відповідні матеріали та не пізніш як за день повідомляє особу, яка її подала, прокурора та інших заінтересованих осіб про час, дату і місце апеляційного розгляду.
Однак наявність вищевказаного правила, як вважає суддя-доповідач, не позбавляє його обов`язку перш ніж вчиняти зазначені в ч. 1 ст. 422 КПК дії, за загальним правилом і виходячи із передбачених ч. ч. 3, 4 ст. 399 КПК наслідків невідкладно перевірити чи: (1) апеляційну скаргу подано на ухвалу, яка підлягає апеляційному оскарженню; (2) судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 КПК; (3) апеляційну скаргу подано особою, яка вправі її подавати; (4) апеляційна скарга підлягає розгляду в цьому суді апеляційної інстанції; (5) апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження, а якщо її подано з пропуском такого строку, то чи порушує особа, яка її подала, питання про його поновлення.
Тобто на цій стадії суддя-доповідач має вирішити питання щодо можливості призначення до розгляду у судовому засіданні на певний день і в певний час колегією суддів апеляційної скарги, що надійшла від захисника, у т. ч. з`ясувати чи відсутні/наявні підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження або повернення апеляційної скарги.
Так, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді: (1) вичерпний перелік яких наведений у ч. ч. 1, 2 ст. 309 КПК; (2) котрі не містяться у зазначеному переліку ухвал, але які постановлені поза межами повноважень слідчого судді, передбачених КПК (постанова Верховного Суду України від 12.10.2017 у справі №5-142кс(15)17, постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі №237/1459/17); (3) які стосуються роз`яснення судового рішення або відмови у його роз`ясненні (ч. 4 ст. 380 КПК, постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.11.2019 у справі №367/3068/17); (4) щодо внесення виправлень у судове рішення чи відмови у внесенні виправлень (ч. 3 ст. 379 КПК); (5) які постановлені за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення (рішення Конституційного Суду України (далі - КСУ) №4-р(II)/2020 від 17.06.2020) тощо.
Водночас, як вбачається з оскаржуваної ухвали, якою підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, в ній зазначено, що після затримання ОСОБА_4 й не пізніш як через 48 годин з часу доставки до місця кримінального провадження буде розглянуто питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід. За змістом такої ухвали її було постановлено слідчим суддею: (1) за відсутності у судовому засіданні підозрюваного, тобто на підставі ч. 6 ст. 193 КПК; (2) у зв`язку із оголошенням ОСОБА_4 у міжнародний розшук.
Із огляду на наведене, суддя доповідач звертає увагу, що на момент вирішення питання про призначення апеляційного розгляду існує два взаємовиключні висновки Верховного Суду відносно того, чи може бути оскаржена в апеляційному порядку та відповідно переглянута ухвала слідчого судді про обрання особі, яка перебуває у міжнародному розшуку, за її відсутності запобіжного заходу у виді тримання під вартою (згідно з постановою Касаційного кримінального суду від 13.12.2018 у справі №483/1186/16-к таке рішення може бути предметом апеляційного розгляду, а у відповідності до ухвали Касаційного кримінального суду від 20.09.2021 у справі №991/5913/21 - ні).
Беручи до уваги взаємовиключні висновки Верховного Суду, зроблені у двох вищевказаних рішеннях (від 13.12.2018 та від 20.09.2021), оскільки рішення слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу оскарженню не підлягає (ч. 5 ст. 190 КПК), а його ухвала про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку (п. 2 ч. 1 ст. 309 КПК), то суддею-доповідачем апеляційного суду при вирішенні питання щодо можливості апеляційного розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_3 з`ясовується правова природа рішення, постановлення якого урегульовує ч. 6 ст. 193 КПК.
Так, вирішуючи зазначене питання суддя-доповідач зауважує, що ухвали слідчого судді про: (1) тримання особи під вартою є рішенням про застосування до неї запобіжного заходу (п. 5 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 183 КПК); (2) затримання особи з метою приводу є рішенням про обрання особі тимчасового запобіжного заходу (ч. 2 ст. 176, ст. 190 КПК). Таким чином, обидві ухвали є рішеннями про застосування до особи запобіжного заходу, один з яких установлюється на визначений в ухвалі строк, який не може перевищувати шістдесяти днів, але з ініціативи сторони обвинувачення може бути продовжений (ч. 1 ст. 197, ч. 1 ст. 199 КПК), а інший установлюється на менш тривалий проміжок часу - тридцять шість годин (ч. 1 ст. 191 КПК) і не продовжується, що не унеможливлює повторне звернення з відповідним клопотанням (ч. 4 ст. 190 КПК).
Крім того, метою застосування до особи запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч. 1 ст. 177 КПК).
Водночас метою обрання особі тимчасового запобіжного заходу (затримання з метою приводу) є привід особи для забезпечення її участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (ч. 1 ст. 188 КПК).
Ураховуючи те, що після затримання особи на підставі ухвали, постановленої у порядку першого речення ч. 6 ст. 193 КПК, не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (друге речення ч. 6 ст. 193 КПК), рішення слідчого судді про обрання особі, яка перебуває у міжнародному розшуку, за її відсутності запобіжного заходу у виді тримання під вартою за своєю правовою природою є дозволом на затримання особи з метою приводу.
Вказаний висновок, на думку судді-доповідача, підтверджується і тим, що: (1) як рішення, передбачене першим реченням ч. 6 ст. 193 КПК, так і передбачена ч. 1 ст. 188, ст. 190 КПК ухвала, мають своєю метою забезпечення прибуття особи для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою; (2) єдине, що відрізняє рішення, передбачене першим реченням ч. 6 ст. 193 КПК від ухвали, визначеної ст. 190 КПК, то це знаходження особи, оголошеної у міжнародний розшук, за межами території України.
При цьому використання законодавцем у ч. 6 ст. 193 КПК слова «обрання», а в ч. 1 ст. 193 КПК слова «застосування» не має жодного правового значення, так як ці слова за своїм змістом тотожні. Зокрема, підтверджує це назва та зміст ч. 1 ст. 178 КПК, яка застосовується суддями при вирішенні питання щодо застосування запобіжних заходів.
Крім того, колегія суддів зауважує, що рішенням КСУ від 17.03.2020 у справі №5-р/2020 положення ч. 5 ст. 190 КПК стосовно заборони оскарження в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про дозвіл на затримання з метою приводу визнані такими, що відповідають Конституції України.
У зв`язку із наведеним ухвала слідчого судді від 30.04.2020 на стадії досудового розслідування не може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу (ч. 4 ст. 399 КПК).
Таким чином, на підставі ч. 4 ст. 399 КПК у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30.04.2020 слід відмовити. 
Керуючись ст. 110, ст. 193, ст. 309, ч. 2 ст. 369, ч. ч. 4, 6 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України, суддя 

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_3 , поданою в інтересах ОСОБА_4 , на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 30 квітня 2020 року.
Копію цієї ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу, разом із апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Копію матеріалів апеляційної скарги разом із цією ухвалою направити до Вищого антикорупційного суду для приєднання їх до матеріалів справи №991/3441/20.
Ухвала в касаційному порядку може бути оскаржена протягом трьох місяців із дня отримання особою, яка її оскаржує, до Верховного Суду.

Суддя-доповідач: 	ОСОБА_2