УХВАЛА

13 жовтня 2021 року  
Київ
справа №320/2420/21
адміністративне провадження №К/9901/35545/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):
судді-доповідача - Радишевської О.Р.,
суддів - Шевцової Н.В., Уханенка С.А., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року в справі №320/2420/21 за позовом ОСОБА_1 до  Офісу Генерального прокурора про    визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до   Офісу Генерального прокурора, у якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просив:
- визнати неправомірною бездіяльність щодо невиплати вихідної допомоги при звільненні 31.10.2019 у розмірі 35081,55 грн середнього місячного заробітку та щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку;
- стягнути вихідну допомогу в зв`язку із звільненням у розмірі 35081,55 грн середнього місячного заробітку, обчислення якої здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100;
- стягнути середній заробіток за весь час затримки виплати належної позивачу вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 1670,55 грн за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 31.10.2019 по день фактичного розрахунку.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від   01 вересня 2021 року, позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Офісу Генерального прокурора щодо невиплати ОСОБА_1 вихідної допомоги при звільненні 31.10.2019 у розмірі 35081,55 грн;
- стягнуто з Офісу Генерального прокурора на користь ОСОБА_1 вихідну допомогу в зв`язку із звільненням у розмірі 35081, 55 грн;
- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
27 вересня 2021 року до Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року в справі №320/2420/21.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції», займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду цієї справи є: визнання неправомірною бездіяльності щодо невиплати вихідної допомоги при звільненні 31.10.2019 у розмірі 35081,55 грн середнього місячного заробітку та щодо невиплати середнього заробітку за весь час затримки виплати вихідної допомоги по день фактичного розрахунку; стягнення вихідної допомоги у зв`язку із звільненням у розмірі 35081,55 грн середнього місячного заробітку, обчислення якої здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100; стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати належної позивачу вихідної допомоги при звільненні із розрахунку в сумі 1670,55 грн за кожен день затримки розрахунку, починаючи з 31.10.2019 по день фактичного розрахунку.
Зі змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій убачається, що ОСОБА_1 обіймав посаду прокурора відділу екстрадиції управління міжнародно-правового співробітництва Департаменту міжнародного співробітництва Генеральної
прокуратури України.  
Отже, ця справа є адміністративною справою щодо проходження публічної служби позивачем, посада якого входить до переліку осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, у розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції» (у редакції, чинній на момент відкриття провадження у справі).
Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами. 
У касаційній скарзі скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні статті 51 Закону України «Про прокуратуру», статей 40, 44, 116, 117 Кодексу законів про працю України  без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 11 жовтня 2018 року (справа №823/244/16); від 17 жовтня 2018 року (справа №823/276/16); від 08 жовтня 2019 року (справа №823/263/16); від 11 серпня 2021 року (справа №640/9375/20).
Проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме: застосування судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні статті 51 Закону України «Про прокуратуру», статей 40, 44, 116, 117 Кодексу законів про працю України  без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду: від 11 жовтня 2018 року (справа №823/244/16); від 17 жовтня 2018 року (справа №823/276/16); від 08 жовтня                2019 року (справа №823/263/16); від 11 серпня 2021 року (справа №640/9375/20).
Керуючись статтями  248, 328, 330, 334, 337, 338 КАС України,  Суд
УХВАЛИВ:
1. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 червня 2021 року і постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 вересня 2021 року в справі №320/2420/21.
2. Витребувати із Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №320/2420/21.
3. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.
4. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.
5. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.
6. Встановити строк для подачі заперечень на заяву про зупинення виконання судового рішення - п`ять днів із дня отримання копії цієї ухвали.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.
Суддя-доповідач:                                                                      О.Р. Радишевська
Судді:                                                                                           Н.В. Шевцова 
                                                                                                      С.А. Уханенко