Ухвала
07 жовтня 2021 року                                                                                           
м. Київ
 
справа №459/2529/14-к                                                                      
провадження № 51-4760ск21
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого            ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь 
у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року, якою змінено вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 26 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 ,
встановив:
У касаційній скарзі прокурор висуває вимогу про перегляд у касаційному порядку зазначеної ухвали суду апеляційної інстанції. 
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), Верховний Суд дійшов висновку, що цих вимог кримінального процесуального закону 
не дотримано.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга повинна містити правове обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення, однак наведених положень процесуального закону прокурором не дотримано з огляду 
на таке.
Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК). 
Проте прокурор у касаційній скарзі не наводить обґрунтування істотного порушення судом апеляційної інстанцій вимог кримінального процесуального закону, яке перешкодило чи могло перешкодити суду ухвалити законне й обґрунтоване судові рішення, що слугувало б підставою для його скасування у розумінні положень ст. 412 КПК. 
Зокрема, прокурор у скарзі мотивує, що апеляційний суд, надавши доказам протилежну від суду першої інстанції оцінку, повинен був повторно безпосередньо їх дослідити. Однак, не вказує на норму закону, якою при цьому повинен був керуватися апеляційний суд, та не зазначає, яке саме істотне порушення вимог кримінального процесуального закону 
він допустив і як це вплинуло на законність постановленого рішення.
Допущені порушення перешкоджають суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття або відмову у відкритті касаційного провадження, 
як це передбачено ст. 428 КПК.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне, на підставі ч. 1 ст.  429 КПК, залишити касаційні скарги без руху та встановити строк, необхідний для усунення допущених недоліків.
Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
постановив:
Касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 , який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, на ухвалу Львівського апеляційного суду від 29 червня 2021 року, якою змінено вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 26 квітня 2017 року щодо ОСОБА_5 залишити без руху та надати для усунення вищезазначених недоліків п`ятнадцятиденний строк із дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання вимог Верховного Суду касаційна скарга буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і :

ОСОБА_1                           ОСОБА_2                             ОСОБА_3