Справа № 308/6471/21

ПОСТАНОВА
 
                                         І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И 
 
17.11.2021                 м. Ужгород

       Суддя Закарпатського апеляційного суду Бисага Т.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1  за ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст.122-2  КУпАП за апеляційною скаргою   ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2021 року,
                                        В С Т А Н О В И В:
       Постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень судового збору.

       Судом першої інстанції справи об`єднанні по адміністративних правопорушеннях щодо ОСОБА_1 в одне провадження та присвоєно номер 308/6471/21.
       Відповідно до постанови, - 09 травня 2021 року близько 18 год. 15 хв., в м. Чоп по вул. Кошута в Ужгородському районі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Zhejiang mx200f», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку зі згоди водія за допомогою приладу «Драгер» із застосуванням технічних засобів відеозапису на підставі ч. 2 ст. 266 КУпАП. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Також, 09.05.2021 року о 18 годині 15 хвилин, на в м. Чоп по вул. Кошута в Ужгородському районі, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Zhejiang mx200f», номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, завчасно подану синім та червоним маячком, спец сигналом та звукової сирени, не зупинився, та був зупинений шляхом переслідування на патрульному автомобілі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.4 Правил дорожнього руху України, тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122-2 КУпАП.        
       Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. 
       Вважає оскаржувану постанову місцевого суду незаконною, такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, розгляд справи необ`єктивним та упередженим, викладені в постанові судді висновки щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не відповідають фактичним обставинам справи.
       
Окрім того вказує, що в протоколі та постанові невірно вказано його прізвище - ОСОБА_1 , оскільки вірним є його прізвище ОСОБА_1 . 
       
       Зазначає, що протокол не відображає всіх обставини справита не відповідає вимогам ст. 130 КпАП України, ст. 266 КУпАП, Інструкції та Порядку, для проведення огляду на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       
       Наголошує, що в матеріалах справи відсутні відомості про те, що працівники поліції, висували пропозицію про проходження огляду у закладі охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. Матеріали справи в порушення вимог законодавства не містять направлення на походження відповідного огляду в закладі охорони здоров`я.         
       Крім того, всупереч вимогам ст.266 КУпАП працівники поліції не відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

       Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що постанову судді Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2021 року була йому вручена з порушенням встановленого законом строку - 07.10.2021 року, яку він отримав на пошті в м. Чоп під розпис, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову скасувати, а провадження в справі закрити. 
       17.11.2021 року на адресу Закарпатського апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у його відсутності.
       Вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що строк на апеляційне оскарження слід поновити, а підстав для задоволення апеляційної скарги не має з огляду на таке.
       Так, матеріалами справи підтверджується, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи у суді першої інстанції, Також з матеріалів справи вбачається, що постанова Ужгородського міськрайонного суду від 06.08.2021 року направлена на адресу ОСОБА_1 лише 23.09.2021 року, а отримана ним 07.08.2021 року, у зв`язку з чим доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заслуговують на увагу.
       Тому, з метою недопущення порушення права ОСОБА_1 на захист та доступ до правосуддя, доводи клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження судового рішення визнаються обґрунтованими, причини пропуску строку такими, що перешкодили ОСОБА_1 своєчасно подати апеляційну скаргу - поважними, а тому строк на апеляційне оскарження поновлюється.
       Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.
Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги згідно з положеннями ст. 294 КУпАП.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.
       Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, при розгляді даної справи, дотримався зазначених вимог закону, повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.
       Порушень норм матеріального чи процесуального права, в тому числі порушень процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було.
       Відповідальність за ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 235698 від 09.05.2021, 09 травня 2021 року, о 18 год 15 хв, ОСОБА_1 в м. Чоп по вул. Кошута в Ужгородському районі, керував транспортним засобом «Zhejiang mx200f», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Підписами у протоколі ОСОБА_1 засвідчив, що зі змістом документу ознайомлений.
Роздруківкою тестування на визначення стану алкогольного сп`яніння з приладу технічного засобу «Drager Alkotest 6810» підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває у нетверезому стані, результат тестування позитивний, - 1, 31 % проміле. Результати дослідження не оскаржував.
Постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАБ №099715 підтверджується той факт, що за порушення вимог ч. 2 ст. 121 КУпАП до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень.
       Отже, з таким результатом ОСОБА_1 був згідний та не заперечив, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, не наполягав на проведенні огляду у медичному закладі, а також не заперечував факту керування транспортним засобом, оскільки відмовився від надання пояснень. 
       Не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги в тій частині, ОСОБА_1 не погоджувався із результатом огляду, та наполягав на його проведенні у медичному закладі, оскільки згідно відеозапису із нагрудних камер працівників поліції таке не вбачається.
       Поряд з цим, безпідставними є доводи апеляційної скарги в частині не відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, оскільки в даному випадку його відсторонили від керування транспортним засобом на час проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння.
       Оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений за допомогою приладу Drager Alkotest 6810, результат тесту позитивний - 1, 31 % проміле, що стверджується зібраними матеріалами у справі, в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, а висновок суду першої інстанції, про керування ним автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено п.2.9 а Правил дорожнього руху, жодним чином не спростовано.
       Тому, підстав для скасування постанови суду, про що порушується питання в апеляційній скарзі, не встановлено.
       Стягнення накладене судом на ОСОБА_1 відповідно до положень ч.2 ст.33 КУпАП, за змістом якої, при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, не враховуються.
       Апеляційний суд вважає, що стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, накладене у межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, з дотриманням вимог ст.33 КУпАП та є безальтернативним.
       З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому та вважає, що підстав для її задоволення немає.
        Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
       Поновити    ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження судового рішення.
Апеляційну скаргу    ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 серпня 2021 року про притягнення   ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 та ч.1 ст. 122-2  КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя Т.Ю. Бисага